TO GRUNDRASER I DET DANSKE FOLK 211 



veiende types normale variering over den opstillede grænse mot 

 den anden vil let komme til at overdække dennes egen symmetri. 

 Jeg har andetsteds (Landnåm 1904 s. 216 ff.) diskutere! spørsmaalet 

 om hvorledes man kan søke at skille bedst ut de to særskilte 

 typer i den del av seriasjonen hvor de griper over i hinanden, 

 og finde den naturligste grense mellem grupj)erne efter typen. 

 Den side av analysen skal dog ikke optas her lor Danmarks 

 vedkommende. Jeg har bare villet minde om faren ved den al- 

 mindehge overdrevne skematisme i de antropologiske inddehnger. 

 Det vilde selvsagt være en taapelighet at dele absolut ved en 

 talgruppe f. 81 og sige at der blandt Danmarks kvmder fins 

 72 pct. kortskaller som rase, om maalingerne viser at saa 

 mange pct. av de maalte 2000 k vinder har hodeindeks 80 og 

 høiere. Det er biologisk selvsagt at selv om der fins to raser 

 med sin typiske gennemsnitsindeks paa hver sin side av 80, saa 

 vil de ikke avgrænses slik at man kan si at et individ med 

 81 tilhører en anden rase end et med 80. Typerne vil med 

 almindelig naturlig variasjonsbredde variere ut over den vilkaarlige 

 matematiske grænse, der vil findes langskaller av rase med in- 

 deks 81, med rask avtakende hyppighet ogsaa 82 og mere, som 

 der vil fins kortskaller med indeks 79 og undertiden mindre. 

 Det er bare hyppighetskurverne i de store seriasjoner som ved 

 sine avvikelser fra den normale, „binominale" variasjons kurver — 

 som maatte kræves for en enkelt, homogen rase — kan vise rela- 

 tive hyppighetsmaxima for fremtrædende kombinasjoner av antro- 

 pologiske karakterer, som angir særskilte typer. 



Det er derfor jeg finder det teoretisk rigtig og enklest at 

 gaa ut fra de fundne danske middeltal og gruppere i forhold til 

 dem, naar jeg bringer affinitetsmetoden til anvendelse direkte 

 paa de hovedresultater angaaende legemshøide og hodemaal som 

 er gengit i MDA I, tabel 7 — 12. Jeg skal gengi alle tabellerne 

 baade i 5- eller 6-deling og i 3-deling, men det kan kanske ha 

 sin interesse først at gengi fuldstændig beregningen av en enkelt 

 3-delt tabel over forholdet legemslængde og hodelængde som 

 prøve paa hvor simpelt regnestykket er. 



