TO GRUNDRASER I DËT DANSIvE FOLK 



trinsvis høie, kortskaller ne lave. Den Welckerske lov 



gælder. Man kan med matematisk sikkerhet si at dr, C. Burraus 



skønsmæssige uttalelse, at korrelasjonen mellem legemshøide 



og hode-indeks er „forsvindende liten" er urigtig. De fundne 



hjælpestørrelser, Ö = -^ 4° 11' 50'' og r = ^ 0-089285, er vistnok 



ikke store, men de smaa tal for disse størrelser, hvis begrepsmæs- 



sige indhold er uforstaaelig, berettiger altsaa ikke til den nævnte 



( hoi vækst 

 rent skønsmæssige slutning. Korrelasionen rT {^ - , , 



'' Uav indeks 



og ( lav vækst 

 -^ { , • 1 , er en utvilsom realitet. 

 (f I stor indeks 



* 

 Mærkværdig forskellige forhold viser imidlertid maalingerne 

 av de 2000 kvinder (MDA tab. 8. 10. 12). Korrelasjonen 



C høide 



9 { 1 1 1 1 (tab. 8) er vistnok fuldstændig analog med til- 



Ihodelængde no 



( høide 

 svarende for (f. Men ved 9 i . j i j j (tab. 10) finder vi 



I hodebredde 



en uventet forskel. I motsætning til hvad vi fandt hos mænd, 



finder vi ogsaa her en næsten identisk diagonal affinitetsfordeling 



( høide 

 i den 3-delte tabel som for { , , , , Tilsammen synes dette 



I hodelængde. -^ 



at vise konstant den naturlige relativitet: 



[ høi ( lav 



store dimensjoner < lang, smaa dimensjoner < kort 

 I bred ( smal. 



Som en likefrem aritmetisk følge faar da ogsaa I , , . , , 



^ i hodeindeks 



b 

 usikre affinitetsforhold, da ^ maa variere litet, naar 6 og I vari- 

 erer i samme retning, efter legemshøiden. De uregelmæssig veks- 

 lende, ikke diagonalt ordnede affinitetstal tillater her utvilsomt 

 ikke nogen slutning om rasebestemt sammenhæng, affinitet mel- 

 lem skalleform og legemshøide hos de 2000 undersøkte danske 

 kvinder. Her synes saaledes G. Burrans slutning fuldstændig 



Nyt Mag. f. Naturv. LIII. III. 1915. 15 



