TO GRUNDRASER 1 DET DANSKE FOLK 



at vi har to særskilte antropologiske typer eller raser med karakter 



( stor legemshøide ( liten legemshøide 

 korrelasjonerne ^ j^^^ , ^n, og [ ^^^.^^^^^^^^ 



Det fremgaar baade av affinitetstabellerne og av gennem- 

 snitsmaalene at de motsatte karakterkorrelasjoner i Danmark 

 ikke er meget stærkt fremtrædende selv hos mændene, hvor det 

 lovmæssige forhold dog er ubestridelig. Motsætningerne er utvil- 

 somt større i Sverige, som det fremgaar av Anlhropologia suecica. 

 Den typiske rasemofsætning trær tydeligst frem i affiniletstaliene 

 i tabellernes hjørner, med de ekstreme antropologiske karakterer, 

 med de høieste affinitetstal diagonalt stillet og seriasjon nedover 

 til begge nabohjørner. Saa maa altid bli tilfælde, naar man har 

 en blanding av to raser, og omvendt beviser denne diagonale 

 ordning at vi har to raser i undersøkelsesmaterialet. Tallenes 

 regelmæssige fald fra maksimumshjørnerne kræver kanske nogen 

 diskusjon. I den antropologiske statistik er man nødt til at ind- 

 dele efter bestemte grænser, for legemshøide, for hodemaal, for 

 indeks. Og grænsei'ne sættes ialmindelighet ved vedtatte tal, 

 for indeks f. x. efter Brocas eller den kvinære inddeling. Men 

 altfor gennemgaaende blir desværre dernæst disse saaledes av- 

 grænsede grnpper betragtet som avsluttede typer eller raser. Man 

 gaar saaledes uten videre ut fra at folk med indeks 80 eller 

 mere er kortskaller, under 80 langskaller. Dette er imidlertid, 

 som paavist i „Menneskeslæglens ælde" 1894 — 98 — absolut 

 u ri g ti g antropologisk. Den typiske indeks for kortskalle- 

 typen ligger utvilsomt ikke ved ekstremerne over 85, men ved 

 en gennemsnitsindeks som ligger nærmere omkring 83. Og 

 ifølge den almindelige biologiske variasjon er det da givet at 

 typen vil variere ihvertfald nogenlunde ens til begge sider av 

 gennemsnittet. Opover varierer indeksen i de danske maal for 

 niænd til 97, og muligheten maa derfor foreligge for en normal 



