TO GRUNDRASER I DET DANSKE FOLK 237 



har arbeidet en del praktisk med at faa de uensartede og kom- 

 plicerede tabellers tal til at tale. Og de omtrent uoverkommelige 

 vanskeligheter indrømmes ogsaa av C. Burrau selv. F'or den smi- 

 dige affinitetsmetode vil behandlingen av de 3-karakters kombina- 

 sjoner være omtrent like letvindt og like overskuelig. Utgør i et 

 undersøkt antal 5 individer med en bestemt liøide h, med en bestemt 

 indeks i og av en bestemt pigmentgrad p, saa vil den matematiske 

 sandsynlighet for at alle 3 karakterer som uavhængig variable, uten 



hip 

 antropologisk korrelasjon, findes sammen være 's ' ^ ' ^' "^^ 



/i . i . . ( h 



brøkdelen ^ vilde bare brøkdelen 'o ha kombinasjon s •» alt- 



h i 



saa 'g ' ^' av denne brøkdel igen — som av hele S — bare 



P 

 brøkdelen g den bestemte pigmentgrad. Finder vi istedet for 



hip a 



^ ■ ^ ■ o^ en brøkdel 'o med de 3 karakterer samlet, saa faar 



man den antropologiske affinitets, korrelasjonens styrke, maalt ved 

 a 



S aS^" 



h i p hip 



S S S 



Som før en fuldendt logaritmisk formel, 



som gør det til faa minuters sak at utregne affinitetstallet, naar 

 først individerne er samlet til naturlige grupper og kombinasjons- 

 tilfældene opsummeret — hvad der med praktisk indrettede 

 individualsedler heller ikke er saa svært tidsslukende. 



Den store haandterlighet og den høie grad av oversigtlighet 

 som affinitetsmetoden besidder, den lethet hvormed man faar 

 øie paa eiendommeligheter i hyppighetsfordelingen — som kan 

 bety særegne fænomener — og kan utskille de enkelte kombi- 

 nasjoner for særundersøkelser, den logisk klare maate tallene 

 angir reelle forhold, gor sig derfor i forhoiet grad gældende like- 

 overfor flerdimensjonale opgaver. Der maa fuldstændige og vid- 



