OM VINDSTRÖMMAR I HAFVET. 



47 



till höger om vindkraftens riktning. Detta har äfven sin enkla 

 förklaring. På oändligt djup äro nämligen hastighetsderivatorna, 

 och alltså äfven friktionen, noll; betraktas hela vattenmassan 

 från ytan och nedåt som ett helt för sig, så verka alltså på 

 denna massa inga andra yttre krafter än vinden och afböjnings- 

 kraften. När rörelsen blifvit stationär, måste dessa krafter följ- 

 aktligen vara lika stora och motsatt riktade, och emedan afböj- 

 ningskraften är riktad 90° till höger om vattenmassans medel- 

 hastighet, så måste alltså denna sistnämnda vara riktad 90° till 

 höger om vindkraftens riktning. Likaså, om man betraktar ett 

 ytlager af ett visst ändligt djup, så är dess medelhastighet rik- 

 tad 90° till höger om resultanten af vindkraften och friktionen 

 mot ytlagrets undre yta. 



Om vattnet är täckt af ett jämnt lager af is, så finner 

 man att afhöjningsvinkeln «o &^^^ något ökad. Vattnets 

 rörelse måste tydligen vara af samma natur som om istäcket 

 ej funnes, och den kan antagas vara representerad af figur 1. 

 T är nu isens tangentialtryck på det underliggande vattnet, och 

 då ingen ändlig hastighetsskilnad kan finnas mellan isen och 

 det närmaste vattenlagret, så måste isens hastighet vara Vo, 

 riktad längs æ-axeln. För enkelhets skull tänker jag mig isen 

 sammandragen till samma täthet som vattnet. Dess tjocklek 

 må vara h. Vindens tangentialtryck mot isen må vara T\ och 

 dess vinkel med i:c-axeln a\ . Då verka på hvarje ytenhet af 

 istäcket vindtrycket Ti, vattnets friktion — T samt afböjnings- 

 kraften 2 g /^ Yo co sin cp , och dessa tre krafter skola hålla jäm- 

 vikt. Man får sålunda genom projektion af desamma först på 

 y-axe\n, sedan på æ-axeln 



Tl sin ai = T sin 4ib° -\-^qh Vo co sin cp 



Ti cos ai = T cos 45° 



och genom division på båda sidor om fikhetstecknet 



, . , 2 V2 ö /i Fo w sin (7) 

 tg ai = l-\ ^ ^ . 



