48 



V. WALFRID EKMAN. 



Af (8) och (9) erhåHes 



T 



sin rp 1 / g to sin cp 



' 1.1 



It 



och man får alltså isdriftens af böjning a^ från vindrikt- 

 ningen bestämd af likheten 



. 7ch 



Vore isens tjocklek t. ex. Vso af ytströmmens djup, så skulle 

 alltså — såvida hafvet vore obegränsadt åt sidorna och nedåt, 

 samt rörelsen blifvit fullt stationär — afböjningsvinkeln vara 

 «1 = 47°, och om isen vore Vio at ytströmmen i tjocklek, så 

 vore ai = 53°. 



Innan jag fortsätter att diskutera de erhållna formlerna, skall 

 jag komplettera dem genom att härleda ekvationerna för statio- 

 nära vindströmmar i ett haf af ändligt, likformigt djup. Vi 

 återgå för den skull till ekvationerna (4) sid. 43, men skola 

 nu i dessa införa villkoret 



u=^v = 



för z = d. 



där med d betecknas hafvets djup. Systemet (4) öfvergår där- 



igenom till 



u = j C 



v = ^C 



e ^ cos {a'Ç -\~ c) 



e ' cos [a Ç 



e* " sin (a C + c) + e " sin (a 'C — c) 



där C och c äro nya arbiti'ära konstanter, och Ç = d — z be- 

 tecknar en vattenpartikels afstånd från hafsbotten. En ändring 

 af konstanten c i dessa ekvationer innebär endast en lika stor 

 vridning af koordinatsystemet, och vi kunna därför sätta c = 0. 

 Införas därjämte de vanliga, bekväma beteckningarna 



