66 N. WILLE. 



Alle disse Methoder har sine Svagheder, den sidste de fleste, 

 fordi den for det væsentligste bygger paa Planternes økologiske 

 Forholde, hvorom man i sin Almindelighed har meget faa posi- 

 tive Kundskaber, saaledes at de subjektive Spekulationer der 

 vil kunne spille en altfor stor Rolle. Den geografiske Methode 

 har blandt andet den Svaghed, at den gjerne fører til, at man 

 tager for lidet Hensyn til de tilfældige Spredningsmidler, som 

 visselig spiller en meget stor Rolle. Den palæontologiske er ud- 

 mærket naar den giver bekræftende Svar paa de Spørgsmaal, 

 som man stiller, men den er desværre meget usikker, naar den 

 giver benægtende Svar. 



Det er meget vanskeligt at tilveiebringe omfattende og sikre 

 Kjendsgjerninger angaaende Planternes Vandringer gjennem lange 

 Tidsrum, iallefald for et større Artantal, da den botaniske Special- 

 kundskab om Plantearterne var høist ufuldstændig før Midten af 

 det 18de Aarhundrede og det desuden var meget sjelden, at man 

 i den Tid udarbeidede saa omhyggelige Specialfloraer, at de 

 kunne danne et nogenlunde paalidehgt Grundlag for en Sammen- 

 ligning omkring Begyndeisen af det 20de Aarhundrede. De fleste 

 af de gamle Specialfloraer behandler ogsaa gjerne Omgivelserne 

 af større Byer eller Distrikter med meget Kulturland, hvor den 

 tilfældige Indførelse af Planter ved Menneskers direkte eller indi- 

 rekte Medvirkning spiller en større Rolle, end ellers i Alminde- 

 lighed er Tilfældet. 



Imidlertid synes det som om en Sammenligning af den nu- 

 værende Vegetation med den, som for mere end 100 Aar siden 

 er beskrevet for et bestemt Distrikt, burde kunne have nogen 

 Interesse og formentlig faa end yderligere i Fremtiden, naar de 

 Angivelser, som nu er fremkomne atter kontrolleres af voi'e 

 Efterkommere i et eller andet følgende Aarhundrede. 



Dette Synspunkt er forlængst fremholdt af J. E. Zetterstedt^ 

 som Foranledning til hans omhyggelige Fortegnelse over Vegeta- 



^ J. E. Zetterstedt, Vegetationen paa Visingsö. (Bihang till k. sv. Vet. 

 Akad. Handlingar. B. .5. No. 7. Stockholm 1878). 



