DET BIOLOGISKE SELSKAB. 1901. 113 



sydøstlige distrikter kunde give noget resultat, i denne henseende. 

 Efter al sandsynlighed findes en saadan type. 



Det kan selvfølgelig ikke udelukkes, at der i landet fore- 

 kommer brachycephale kranier af andre typer end de i det fore- 

 gaaende nævnte. Dog tør de vel ialfald vise noget slægtskab, 

 forsaavidt der er tale om et befolkningsfænomen og ikke kun 

 spredte brachyc. former af forskjelligt slags. Kun i det nordlige 

 Norge stiller det sig som bekjendt anderledes. Her indgaar lap 

 og kvæn som større bestanddel af befolkningen. 



De to for landet eiendommelige med brachycephal index op- 

 trædende hovedtyper er her i sin helhed betegnet som meso-brachy- 

 cephale. De omfatter som før nævnt hver en hel række af ke- 

 falindices, for den mørke strækkende sig fra, ca. 75 — ca. 84 ^ for 

 den blonde fra ca. 78— ca. 85, den første med gruppering om ca. 

 78 — 79, den anden om ca. 80 — 81 (levende maal). I sin udstræk- 

 ning over index omraadet danner de begge saaledes modsætning 

 til den blonde dolicho-mesocephal, som har sit omraade fra ca. 

 68 — 69 til ca. 77 — 78 med middel om ca. 74—76. I samtlige 

 klasser kan der forekomme enkelte over og under disse grænser. 

 Det store antal af blandingsformer med større sammenblanding af 

 typekarakterer vil selvfølgelig ikke altid kunne indordnes under 

 mere bestemte omi-aader. Paa den anden side er det vel muligt, 

 at disse for renere typeformer vilde kunne indskrænkes noget. 

 Dog vilde der altid blive en større afstand fra høie til lave in- 

 dices inden typen. Selv de hos os forholdsvis reneste typefor- 

 mer, f. eks. tapperne, der i regelen er udpræget brachycephale, 

 gaar ikke sjelden ned til det mesocephale omraade. 



Den forestilling, at nordmændene udgjør en typisk ens- 

 artet nation, er selvfølgelig forlængst forladt af enhver, som har 

 noget kjendskab til de antropologiske forhold. Den findes kan- 

 ske endnu, men den har mest veget pladsen for læren om de 

 to store typer, „langskaller" og „kortskaller", repræsentei ende 



' Den mørke tillige omfattende nogle procent dolichocephaler. 



Nyt Mag. f. Naturv. XXXX, n. ' 



