130 P. A. ØYEN. 



var nogen større vandmængde end almindelig hverken i selve 

 Jostedalselven eller i de andre elve i distriktet, er det sandsyn- 

 lig, at flommen skyldes brædæmmet vand i Brimkjedelen. En 

 saadan antagelse fmder ogsaa støtte deri, at der hver af de for- 

 iidgaaende sidste fire somre indtraf stor flom i Tunsbergdals- 

 elven i slutningen af juli maaned, uden at elvene i de tilstø- 

 dende egne steg noget paa denne tid. 



Nigardsbræen har aftaget betydelig siden 1748, men var 

 endnu i det 19. aarhundredes begyndelse saa langt fremme, at 

 en gammel kone paa Bjørkhaugen, som døde omkring 1895, 

 kunde fra sin ungdom huske, at man fra Bjørkhaugen saa solen 

 gaa ned bag bræen, idet denne var saa høi og laa saa langt 

 fremme i dalen, at den for Bjørkhaugen skjulte fjeldene i vest 

 (Helland). 



Man har et par sagn (Gfr. Nyt Mag. for Naturv. B. 37, 

 Pag. 161 — 162), som tyder paa en fremrykken af bræerne i 

 Jostedalen langt forud for den bekjendte i midten af det attende 

 aarhundrede. Imidlertid meddeler Helland, at Jostedalen i ma- 

 trikelen af 1667 fik sin skyld noget forøget, medens flere af de 

 øvrige bygder i Sogn fik den nedsat, og at lensregnskaberne for 

 Sogn i det syttende aarhundrede viser, at der ikke i dette tids- 

 rum er gaarde forsvundne i Jostedalen. Den ødelæggende bræ- 

 fremrykning maa altsaa have fundet sted tidligere; naar, er for 

 tiden umulig at sige. Vi kan i denne forbindelse erindre, at det 

 sekstende aarhundrede netop afsluttes med en almindelig bræ- 

 fremrykken (Richter: Geschichte der Schwankungen der Alpen- 

 gletscher, Pag. 7 & Nyt Mag. for Naturv. B. 37, Pag. 160). 



Aabrækkebræen (Brendalsbræen) har ved sin fremrykken i 

 begyndeisen af det attende aarhundrede foruden at foraarsage 

 den bekjendte ødelæggelse af endel af gaarden Aabrækkes mar- 

 ker ogsaa ifølge Helland omtrent til samme tid ødelagt nok en 

 gaard, Tungøen. Paa denne gaard foredes i 1667 ikke mindre 

 end 3 heste og 38 naut. Senere fik Tungøen sin matrikelskyld 

 nedsat i 1702, 1728 og 1735. Traditionen ved at berette om 



