BOTANISKE lAGTT. FRA RENDALEN. 225 



Tæt om Sølens Fod lå en stor stenet, øde ur, hvori der kun 

 voksede forskellige af fjældhedens planter, næsten ingen særlige 

 arter kom til, nævnes kan dog Athyrium alpestre. Sølen er 

 ved en dyb kløft delt i to dele, adskilte ved et lille tjern, der 

 ligger i 1225 m.'s højde; selve tjernet var uden mindste vegeta- 

 tion, og bredderne derom havde blot den sædvanlige hedevegeta- 

 tion. Et lille stykke oppe ad Solens skråning traf jeg Luzida 

 arcuata og Cassiope hypnoides på en lille plet, men ellers 

 så jeg ikke noget til dem. Jeg gik opad sydskråningen af 

 den østlige top; endnu et par hundrede meter opad var hede- 

 vegetation at se overalt, hvor der var lidt plads for urens blokke, 

 men de øverste 3 — 400 m. var aldeles øde, hele fjoeldet bestod 

 kun af store løse blokke, hvor man sprang fra den ene til den 

 anden uden at se nogen plante, fraregnet de sten-beboende 

 Ukener; på denne strækning talte jeg 3 individer af fanerogamer. 

 Jeg har aldrig hverken på Island eller Færøerne sét en så 

 øde fjældside. Grunden til den store sterilitet, tænker jeg mig, 

 er dels den ustabile bund med de talrige nedrullende blokke og 

 den omtrentlige mangel på jord, dels den overordentlige torhed 

 på grund af den sydlige hældning (eksposition). Mærkelig er 

 den næsten utrolige mangel på arktisk-alpine arter; Draba'ev, 

 Dryas, Sibbaldia etc. mangler alle. Her må dog tåges i be- 

 tragtning, at Sølen ligger meget isoleret som en eneste spids 

 fjældtop i lang afstand til alle sider fra fjælde, som hæver sig 

 i nogen grad opover viddernes flade. 



Var udbyttet således meget magert for en botaniker, løn- 

 nedes bestigning derimod i høj grad for turisten, ti en så vid 

 udsigt, som her haves netop på grund af fjældets isolerede be- 

 liggenhed, skal man lede længe efter. Mod øst så man langt 

 ind i Sverige til Herjedalens fjælde og for foden lå Fæmund- 

 sjøns mangegrenede kompleks, nord på og vest på sås Tron- 

 fjæld og Rondane. 



KTyt Mag. f Naturv. XXXX, III. 15 



