BOTANISKE lAGTT. FRA RENDALEN. 233 



Planktonet var ligeså fattigt på planter som i Harsjøn; af 

 dyrene var Hyalodaphnia kun tilstede i ringe antal (överilade- 

 temperatur ^s/, 1900 16° G). 



Imellem de to søers højere vegetation er der således en be- 

 tydelig forsket, idet de store karaktergivende planter fra dal- 

 bundens sø mangler i den subalpine sø. 



Resumerer jeg i korthed det indtryk, som jeg har fået af 

 Rendalens vegetation ^ bliver det først og fremmest dens e n s- 

 formighed og dens artsfattigdom, som jeg følte mig slået 

 af, dernæst det kserofile præg, som det meste havde. Hertil 

 må man huske, at Rendalen ifølge sin beliggenhed har et ud- 

 præget kontinentalt klima med en kort, varm og solrig sommer 

 og en lang, hundekold vinter. Røros, der kun ligger lidt nord- 

 ligere og noget højere, har jo en årlig middeltemperatur på 

 -i- 0° 5 C, fordelt således : middeltemperatur af vår (marts — maj) 

 -^ 1° 8, sommer (juni — august) 10° 3, høst (september — november) 

 0° 1 og vinter (december^februar) -i- 10° 5. I Rendalen så jeg i 

 1899 lidt over midten af august kartoffeltoppene visnede på 

 grund af nattefrost, og allerede d. 3.-4. august var tempera- 

 turen om natten lige under frysepunktet. Desværre havde jeg 

 intet insolationstermometer med, men jeg er overbevist om, at 

 et sådant med sværtet kugle vilde midt på dagen liggende på 

 jorden vise mindst 50° C. i solen på de samme dage, hvis nat- 

 temperatur var under nulpunktet. 



^ For at undgå misforståelser vil jeg nævne, at der foruden de forskel- 

 lige i det foregående omtalte plantesamfund i Rendalen findes adskil- 

 lige andre, f. eks. mesofile graminéenge o. a., om hvilke jeg ikke har 

 tilstrækkelige notitser til, at jeg tør vove at give en skildring af dem. 



