INDRE- OG MELLEM-KVÆNANGENS KARPLANTER. 295 



Fra Kvænangenfjord gaar der en arm, som heder Lille- 

 Alfcen, ind til Alteidet. Fra denne arms østside gaar igjen Bur- 

 fjorden, 8 km. lang, mod øst. 4 km. fra Burfjordens bund og 

 100 m. o. h. udvider det hidtil trange og uregelmæssige dalføre 

 paa begge sider af elven sig til en stor slette, som nederst er 

 temmelig bred, men som længere oppe i dalen af og til indsnev- 

 res af fjeldhumper. Paa østsiden af elven er jordbunden meget 

 mager og tør; vestsiden, som lidt efter lidt gaar over i fjeld- 

 lierne, er derimod frodigere. 



Burfjorddalen var ubebygget til for omtrent femti aar siden, 

 da en mand fra Østerdalen, Kaasen, flyttede ind. Dalen kaldes 

 derfor af beboerne i de tilstødende distrikter for Kaase-dalen. 

 Hans 2 sønner bor nu i dalen. Vistnok havde der, før Kaasen 

 kom, boet en fjeldfin, som først hoede i en liden gamme — 

 af denne stod der endnu levningei" — oppe ved Steinelven, 

 øverst i dalen; senere flyttede han ned til Rottoelven, hvorfor 

 opsidderne der almindelig kalder denne elv for Jo-Lars-elven 

 (Jo-Lars var nemlig lappens navn). En kvæn ved navn Rastus 

 havde ogsaa en tid boet paa vestsiden af elven under Caika- 

 varre^. (Efter ham kaldes dagligdags Caikavarre for Rastofjel- 

 det); men noget rationelt jordbrug havde ikke disse drevet. 



Befolkningen i dalen bestaar nu af 3 familier: de to oven- 

 nævnte brødre og en husmand. 



Af botanikere har — saavidt vides — forstmester Norman, 

 adjunkt E. Jørgensen øg professor A. Blytt besøgt Kvænan- 

 gen. Norman har undersøgt Gaissa, Navetdalen, enkelte dele 

 af Sliravarre (Slææro er den del af Sliravarre, som ligger ret op 

 for Brændbugt), Artatvarre (o: Ruossavarres nordligste del), 

 Aarøen, Sørstrømmen, Nordströmmen og Dødmandsnut. E. Jør- 

 gensen har botaniseret et par gange paa Slææro og Blytt paa 



1 Den østlige del af fjeldet kaldtes almindelig af beboerne i dalen for 

 middagsfj eldet, fordi solen stod ret over det, naar klokken var 12. Af 

 lignende grund har en østenfor liggende berghump faaet navnet Elleve- 

 humpen. 



