INDRE. OG MELLEM-KVÆNANGENS KARPLANTER. 299 



kongler var temmelig sjeldne — maa det forudsættes, at furu- 

 grænsen vil sænke sig, ialfald hvis ikke mennesket yder den 

 hjælp til at beholde sin plads. Hvad her er sagt om furugræn- 

 sen for Indre-Kvænangens vedkommende, kan ogsaa siges om 

 Burf jorddalen. Jeg tror nok furuen i almindelighed vilde kunne 

 holde sin stilling, hvis ikke dens to fiender bjørken og menne- 

 sket vanskeliggjorde dette. Paa mange steder, særlig paa de 

 noget høiere liggende, maa den jo bruge al sin kraft for at 

 hævde sin plads mod veir og vind. Kommer saa bjørken den 

 ind paa livet og tager af dens ofte knapt tilmaalte næring, og 

 mennesket med sin øks tynder ud i dens rækker, saa har den 

 ingen kraft at vde til sit forsvar mod disse. — Tørfuruer var paa 

 langt nær ikke saa talrige i Burfjorddalen som i Indre-Kvænan- 

 gen. Til iienimod 150 m. o. h. saa jeg der ikke saa faa trær 

 med kongler, ß lapponica havde mer kongler end hovedformen, 

 og konglerne var der kun at se paa trærnes solside. Af trær, 

 som opsidderne i dalen havde fældet, kunde jeg se, at alderen 

 oftest var mellem 150 og 300 aar, tildels 350. Paa vestsiden af 

 Burfjorddalen, 125 m. o. h., maalte jeg en furu, som 1,5 m. 

 fra marken var 2,6 m. i omkreds, og trær af lignende størrelse 

 saa jeg flere af paa nordskraaningen af Middavarre nær dal- 

 bunden. 



Hvad bjørken angaar, saa trives den godt saavel i Indre- 

 Kvænangen som i Burfjorddalen; thi begge steder er forholds- 

 vis lune, Paa førstnævnte sted, hvor birkegrænsen i gjennem- 

 snit er 375 m. o. h., saa jeg ikke nogen forandring af dens 

 høidegrænse; men da de øverste trær overalt kun bestod af 

 ældre trær og uden tegn til formering ved rodskud, vil den 

 antagelig om en tid komme til at sænke sig. I Burfjorddalen, 

 hvor dens høidegrænse i gjennemsnit kan sættes til 525 m., hol- 

 der den flere steder paa at hæve sig. Dette er jo noget yderst 

 sjelden. 



Burfjorddalen er efter min mening et sted, hvor den sidste 

 isperiodes sne har ligget svært længe ned igjennem tiden; der 



