ANDR. NOTØ. 



denne form angaar, overens med de ovennævnte herrers i, at 

 den har en mere opret vekst end de andre Cochlearia-ior mer. 



Drdba incana L. Nordstrøm (Norm.); Alteidet (Blytt); 

 Ruossavarre. 



ß strida Un. Kjækan (1891). Vridne, glatte skulper. 



D. Mrta L. Fl. st. i Indre-Kvænangen, men ingensteds 

 talrig. 



'^incano-hirta Hn. Slææro; paa en bergknaus nord for 

 Rottovarre. 



f. hebecarpa. Slææro. Skulperne vridne og — ligesom 

 hele planten — tæt stjernehaarede. En form med mindre tæt 

 haarede skulper paa Gorrovarre. 



En midt mellem denne og følgende underart staaende form 

 fandtes nord for Rottovarre. Den er meget tæt tuet, omtrent 

 som Wahlenbergii, bladene meget tæt stjernehaarede, stilken 

 noget glesere; skulperne smalt elliptiske — Hnjeformede, 



D. incano Mrta kan neppe — ialfald for det nordlige Norges 

 vedkommende — helt ud identificeres med D. arctica Vahl. 



^rupestris Rr. Br. Gorrovarre; af og til paa fjeldene rundt 

 Burfjorddalen, samt paa elvebredden nede i dalen. 



/. glabrata mihi. Rottovarre. 



f. parviflora Oliv. Syd for Ruossavarre. 



ß strida Lindbl. Caikavarre ; Storhumpen i Burfjorddalen. 



D. Ftadnizensis Wulf, ^androsacea Wg, Slææro; Død- 

 mandsnut (Norm.); paa en fjeldknaus nord for Rottovarre. Alle 

 steder meg. sparsomt. 



D. nivalis Liljebl. Fra Nord-Slææro til Abo-Rassa, flekke- 

 vis; Gorro vårres høieste ryg sammen med Fotentilla nivea (til- 

 dels sammen med Arnica alpina), begge ualmindelig talrige. 

 FL st. dækkede disse to aldeles den løse skiferjord. De større 

 exempl. af nivalis har altid en mindre tæt haarbeklædning og 

 gaar uden grænse over i ß elongata Jøkg. 



Geranium silvaticum L. Alm. Af og til saaes ogsaa 

 /. parviflora Post. Denne form er næsten altid dioik. 



