ANDE. NOTØ. 



S. herbacea X reticulata. Badderdalen, straks ovenfor 

 birkegrænsen, sammen med begge forældrene. Ved første øie- 

 kast var det let at se, at denne lille buske var en bastard af 

 disse to; thi den var fuldstændig intermediær. Bladene rundet 

 ovale. De har paa undersiden reticulatae farve, men er glatte, 

 noget, som ogsaa reticulata var der. Kapslerne sparsomt haa- 

 rede. Disse havde ikke aabnet sig ved indsamlingen p/s 01); 

 derimod gjorde de det under pressingen. Faa grene havde rakler. 



S. reticulata L. Spredt omkring paa fjeldene. I Badder- 

 og Burf jorddalen var bladene oftest aldeles glatte paa begge 

 sider. Paa Gargovarre saaes en form med rent blaa kapsler. 



Betula. 



Sidste sommer (1901) var der ikke rakler at se paa et eneste 

 træ tilfjelds. Dette beroede antagelig først og fremst paa det 

 ugunstige fjoraar. Unge hanrakler saa jeg derimod sidste som- 

 mer paa en del steder i skoglierne, og tildels trær ogsaa med 

 hunrakler i dalerne. Bliver derfor næste sommer et godt eller 

 middelsgodt aar, vil antagelig en hel del trær komme til at faa 

 modne frø, saa der kan gjenoprettes meget af, hvad skogen i de 

 sidste kolde somre har lidt. Som det af ovenstaaende vil frem- 

 gaa er min bestemmelse af Kvænangens Betulae temmelig ufuld- 

 stændig. Ved foden af Slææro fandt jeg et træ med rakler, det 

 eneste med rakler, jeg saa i hele Indre-Kvænangen; men da 

 disse var svært lidet udviklede, kan jeg ikke med sikkerhed af- 

 gjøre, til hvilken art det hører. Det synes dog nærmest at være 

 B. venusta eller B. carpatica. 



Nærmere om Betulae i indled ningen. 



B. odorata Bechst. Alm. i hele distriktet. 



B. venusta Ldbg. Ved foden af Riddavarre; paa Rotto- 

 fladen. 



B. subalpina (Larss.). Temmelig alm. i hele distriktet. 

 Denne art danner i forbindelse med B. odorata den almindelige 

 bjørkeskog. De andre Betulae-iormer er nemlig meget sjeldne. 



