INDRE- OG MELLEM-KVÆNANGENS KARPLANTER. 355 



P. nemoralis L. Spredt under utallige former omkring i 

 distriktet. Følgende former kan merkes: 



f. micrantha Hn. Paa elvebredden i Burfjorddalen ; 

 Skorpen. 



f. tenella Rchb. Øverst i Burfjorddalen. 



var. glcmcantha Gaud. Burfjorddalen. 



var. montana Gaud. Agrost. Heiv. I, p. 182 (1811)^). 



Talrig i Trangen i Burfjorddalen. Det er ikke denne form, 

 som i Blytts flora kaldes /. montana. 



Topstilken temmelig ru, ofte ogsaa den øvre del af stænge- 

 len; topgrenene 2-koblede; bladene brede til smale, alm. flade; 

 den øverste skedehinde nog. lang, mere eller mindre tilspidset. 

 Er tydelig en af de mellemformer mellem P. nemoralis og 

 glauca, som af og til .træffes i det nordlige Norge. 



Den form, som i Blytts fl. kaldes montana, fandtes fl. st. 

 i distriktet. 



f. variegata (Bl.). Nedre Mellemfjeld. 



En form af suhsp. glaucoides mihi (Tr. Mus. Aarsh. 1900, 

 p. 171) fandtes ved Olmajok, ovenfor vidjegrænsen. 



P. alpina L. Alm. i hele distriktet. /. vivipara L. saaes 

 talrig i Indre-Kvænangen 1900, men sjelden i Mellem-Kvænan- 

 gen 1901. Dette kom naturligvis af de høist ulige somre. 



P. flexuosa Wg. Slææros nordostside, sparsom; Artat- 

 varre (Norm.). 



P glauca Vahl. Talrig ved [Ruossajok i Indre-Kvænan- 

 gen; paa elvebredden i Burfjorddalen, 



[/. macra Ands. Hukø, nær stranden], 



ß elatior Ands. Ved Ruossajok, 150 m. o, h. 



/ atroviolacea (Lge,), Gargovarre; paa elvebredden i Bur- 

 fjorddalen. Paa begge steder meget sparsom. Lange har — 

 som vistnok er rettest — ført denne form til P, ccesia, idet han 

 ikke skiller glauca og cæsia fra hverandre. Jeg har her — 



^) Determ. af professor Hackel. 



