INDRE- OG MELLEM-KVÆNANGENS KARPLANTER. 357 



gründet paa sine lange, nedhængende, glatte topgrener og den 

 glatte topstilk, der hos større exempl. alm. var opret, ikke at 

 tale om børsten. Jeg har aldrig seet andet end topspirende 

 exempl., og saadanne skal — efter Rachel — være Linnés 

 typica. Blomstrende exempl. af den har jeg heller ikke seet, 

 og naar Norman og Jørgensen antager, den danner bastarder 

 med følgende, er jeg tilbøielig til at drage denne antagelse i 

 tvil. — Som før nævnt, nærmer store exempl. af den sig meget 

 følgende. Dette er noksaa rimeligt; thi antagelig er den ud- 

 gaaet fra cæspitosa, og naar den kommer under gunstigere for- 

 hold igjen, er det naturligt, at der derved kommer for dagen 

 flere eller færre af dens oprindelige egenskaber. 



A. cæspitosa L. Alm. i distriktet, fra havets nivåa til 

 omtrent 150 m. over birkegrænsen. 



A. flexuosa L. Alm. 



ß montana (L.). Saaes fl. st., især ved birkegrænsen; men 

 optraadte der som en mindre udpræget form. 



VaModea atropurpurea (Wg.) Fr. Navetdalen (Norm.) ; 

 spredt ved smaatjernene vest for Rottojavre. Forekom der mest 

 som f pallida Bl. 



Melica nutans L. Spredt omkring i distriktet. 



Calamagrostis lapponica (Gg.) Hn. 



Talrig paa Slææro og i Sarves- og Navetvuobme. Paa de 

 to sidste steder var den ikke udblomstret først i aug. 1900. 

 Artatvarre (Norm.); mere eller mindre talrig paa fjeldene mellem 

 Badder- og Burfjorddalen. Derimod var den meget sjelden paa 

 fjeldene mellem Burfjorddalen og Altefjord. Den holder sig i 

 det arktiske Norge alm. fra øverst i birkebeltet til forbi vidje- 

 grænsen. 



C. strida (Timm.) P. B. Spredt over hele distriktet. Saaes 

 paa fjeldene til over birkegrænsen. Nede i Burfjorddalen fand- 

 tes nogle faa exempl. af en meget liden form ; tildels ikke mere 

 end fodshøi; bægerbelgklapperne 2—3 mm. lange. Denne form 

 gik dog uden grænse ovei- i hovedformen. 



