EN NY TEAPHEINA PAA BETÜLA ALPESTEIS. 



iG5 



Icræfter kun det allerede tidligere kjendte. Ved Infectionen træn- 

 ger det af en Spore eller vel oftest af en Conidie dannede Mycel 

 gjennem Cuticulaen; under sin første Vækst følger det hoved- 

 sagelig Epidermiscellernes lodrette Vægge, og først naar det 

 sammenhængende hymeniale Cellelag skal dannes, gaar Myceliet 

 over til at dække den væsentlige Del af Epidermiscellens hori- 

 zontale Væg. Herunder svulmer det op, og hele Myceliet gaar 

 over til Hymenium, der snart som et sammenhængende Lag af 

 omtrent isodiametriske Celler dækker hele Bladflekken, o: som 

 Regel den væsentlige Del af Bladpladens Underside. Paa Over- 

 siden forekommer, som nævnt. Soppen sjeldnere og de angrebne 

 Dele er mindre i Udstrækning; først efter Dannelsen af dette 

 ^scogene Cellelag bry der Soppen frem gjennem Cuticula, som 

 sprænges tilside, og som ofte kan paavises som en kort Skede, 

 der løst omslutter Sporesækkens Basis. Naar Ascus har naaet 

 omtrent sin halve Størrelse, vandrer ialfald alt kornet Proto- 

 plasma ud mod dens Spids og den afgrænser sig ved en indad- 

 hvælvet Væg fra en Basalcelle, der blir staaende igjen mellem 

 Cuticula og Epidermiscellerne. 



Taphrina Willeana Svends, a & b : Sporesække fra Bladets Overside, 

 c fra Undersiden. Ga. —r-. 



Den fuldtudviklede Ascus er meget nær cylindrisk, lidt mere 

 end dobbelt saa lang som bred, tvært afstumpet i den frie Ende, 

 ofte svagt udrandet, 40—50 fi lang, 15 — 20 ^ bred. Basal- 

 cellerne, der har temmelig nøiagtig samme Form paa Oversiden, 



