VEGETATIONSBILLEDER FRA SØRLANDETS SKJÆRGAARD. 59 



og undertiden Odontites litoralis. Græsteppet er overordentlig 

 tæt og last, det er næsten uraad at faa op en enkelt plante. Der 

 er faa arter, næsten alle fleraarige, de enaarige vilde vanskelig 

 finde spiringsplads. Odontites er fialvsnylter. 



Er jorden sterkt lerholdig, gaar strandengen over i et Sali- 

 corma-samfund. I dette løse og aapne samfund er der faa 

 planter, foiuten Salicornia er det især Spergularia salina og 

 Qlyceria maritima. 



Strandengen faar ofte et noget andet utseende, idet Carex- 

 arterne kan bli nier fi"enitrædende. Vi tinder almindelig Carex 

 vulpina, distans og disticha, her vokser ogsaa den sjeldne Carex 

 pallidior, av græs optrær Festuca rubra og Agrostis stoloni- 

 fera, paa fugtigere steder trives Peucedaniim palustre og Ga- 

 lium palustre. Denne formation optrær især ute paa paa øerne, 

 hvor sanden blir mer overveiende, mens 1er og slam trær tilbake 

 i mængde. 



Eftersom grunden blir mer og mer sandholdig, kommer vi 

 over til den rene sandstrand. Den store flate sandstrand med 

 Carex arenaria og de høie Eryngium- og Glauci^lm^ar[er fin- 

 dès neppe i Dybvaag sogn; den forutsætter store flate, aapne 

 bugter, mens landskapet her er mer smaakupert. I Lyngør er 

 Carex arenaria kun kjendt fra et sted, den vokser høit oppe 

 paa en av øerne i en spræk, hvor den fører en haapløs kamp 

 med de andre planter. Det er vist en ren tilfældighet, at den 

 vokser der; for endel aar siden var eksemplaret stort og kraftig, 

 men nu er der kun lite igjen av det. Oftere træffer man den 

 s m a a s t e n e d e sandstrand med Glaux og Ammodenia. 

 Den bærer en ganske artsrik bestand, men planterne danner ikke 

 et saa sammenhængende dække som paa strandengen. Foruten 

 de nævnte karakterplanter finder vi Cakile maritima, Cochle- 

 aria officinalis, Convolvulus sepiuin, Elymus arenarius, Sa- 

 gina nodosa, Matricaria maritima, Angelica litoralis, Bumex 

 crispus m. fl., likesom planterne fra det tilstøtende „dautang- 

 samfund" ofte gaar op hit. 



