VEGETATIONSBILLEDER FRA SØRLANDETS SK.IÆRGAARD. 65 



Solen borte Effer 1 times solskin 

 1 cm. under overflaten 25.5' C. 28.5° 



9 „ „ — 21° 24° 



En times solskin har bragt temperaturen op med tre grader 

 selv i en dybde under overflaten, som er betydelig i forhold til 

 længden av planternes røtter. 



Den hurtige veksel av planter i sommerens løp er sikkert 

 avhængig av fugtighetsforholdene. Man ser det samme paa de 

 siluriske øer i Kristianiafjorden, hvor underlaget er et helt andet, 

 men en lignende indtørring finder sted. 



Paa skyggesiden av dalene har erosionen ikke ført saa 

 vidt; fjeldet er i behold eller opløst til en storstenet ur. Paa 

 grund av den herskende vindretning (fra sydvest) er der lunere 

 end paa solsiden. Der utvikler sig et tæt, tildels meget tæt krat 

 av løvtrær, især asp, lind, rogn og ask, mens alm og løn er 

 sjeldnere. Under disse trær blir bundvegetationen en helt anden 

 og langt fattigere end paa solsiden; vi finder bregner: Polypo- 

 dium vulgare, Aspidium spinulosmn, A. dilalatum, A. Filix 

 mas og Athyrium Filix femina, videre blaabær (Vaccinium 

 Myrtillus), Melampyrum pratense og endel græs : Poa nemora- 

 lis, Melica uniflora og Milium effusum. Slike krat kan ogsaa 

 dække urer paa solsiden, men faar da en anden sammensætning, 

 idet linden og særlig eken optrær i større mængde. 



Inde paa fastlandet er der etpar større urer. Deres vegeta- 

 tion er frodig, men hvad artsfallet angaar, kan de paa langt nær 

 maale sig med urerne i Asker og Bærum ved Kristiania; under- 

 laget er jo et helt andet. Et sted (nær Løvdal) findes en dal, 

 som gaar ref i øst — vest og hvor begge sider er omtrent 

 ensbygget, en storstenet ur. Her kan man studere ekspositionens 

 betydning som en isolert faktor. Paa solsiden fandt jeg 60 for- 

 skjellige karplanter, paa skyggesiden 45. Forskjellen kommer 

 imidlertid først frem, naar man sammenligner karakterplanterne: 

 paa solsiden Verhascum Thapsus, Festuca gigantea og Cir- 

 sium lanceolatum, paa skyggesiden et bregnesamfund og en 



Nyt Mag. f. Naturv. L. I. 19 12. 5 



