KVARTÆRGEOLOGISKE STREIFTOG PAA SØRLANDET. 277 



20 — 150 f. Leda pernula, Müll., et eks. eller to i brudst. 

 20-300 - Portlandia lenticula, Fabr., nogen faa eks. Største 



skal (helt) vel 5 mm. langt. 

 0—40 - Macoma calcaria, Ghemn., den almindeligste art 



paa forekomsten. Som oftest liten og tyndskallet. 



Største maalbare eks. 10 mm. langt; men der er def. 



skal og brudst. av meget større eks. 

 0—40 - Saxicava pholadis, Lm., (eller ardica), sparsomme 



brudst. Et laasparti viste tydelige tænder. Liten og 



tyndskallet. 



Desuten fandtes et par skalstykker av Balanus crenatus^ 

 Brug., en liten form. 



Som dybdetallene viser, er det en utpræget dypvands- 

 fauna vi finder i leren ved Granli, og samtidig er det en ren 

 arktisk fauna, uten tegn til opblanding med former fra 

 varmere vand. De større blokker og skurstenene vidner da 

 ogsaa om at der fløt isfjeld omkring i havet. Skjønt hverken 

 Portlandia arctica eller Area glacialis er fundet her, maa fore- 

 komsten stilles i klasse med y o 1 d i a 1 e r e n og den ældre 

 a realeren paa Østlandet. Paa Sørlandet er ikke tidligere, 

 saavidt jeg vet, fundet en saa ren arktisk moUuskfauna. 



Holt, Vegaarsheien og Aamli. 



Fra Holt skal først omtales en s k j æ 1 f o r e k o m s t , 

 som paa en maate hadde sin naturlige pläds i foregaaende 

 avsnit. Den ligger nemlig i herredets utkant, ved gaarden 

 Haave nær Laget. Forekomsten ligger ganske nær sjøen 

 (Lagefjorden), men forholdsvis høit, nemlig 51 m. o. h. efter flere 

 aneroidmaalinger. Straks nedenfor gaarden hadde man under 

 den lange tørketid i 1911 spadd et hul i leren for at skaffe 

 vand. Leren var plastisk blaalere, dog noget opblandet med 



