354 DANIEL DANIELSEN. 



efter den store istid laa brækanten mellern Aaensire og Lunde- 

 vandet, og det utskyllede morænegrus bygget da op endel ma- 

 rine terrasser herute. (Disse vil da sandsynligvis ikke indeholde 

 fossiler). Under sisste istid naadde ikke bræen saa langt ut som 

 til Aaensire, men kanske til utløpet av Lundevandet, hvor der 

 da blev liggende en morænetærskel som gjorde at våndet inden- 

 for senere blev dæmmet op til en større høide end nu. Under 

 avsmeltningen laa bræranden i længere tid stiile foran Sirdals- 

 vandet, og avsatte ber en moræneryg (en del av „raet"). Sam- 

 tidig bygget den del av brægruset som blev skyllet ut i det da- 

 værende Lundevand, op en terrasse i morænens forreste kant. 

 Under den senere skraa hævning av landet og den samtidige 

 sænkning av tærskelen foran Lundevandet forandret vandstanden 

 i indsjøen sig fort, saa ingen utprægede terrassetrin blev utar- 

 beidet før det kom til et vendepunkt idet landets stigning i „bo- 

 real" tid blev avløst av en ny sænkning. Da blev der av de 

 utskyllede grusmasser bygget op en ny terrasse i vel 60 m. 

 høide. Samtidig var erosionen sterk utenfor Lundevandet, saa 

 meget av de terrasser og morænemasser som var avsat ber, 

 blev denudert, og deres materiale blev ført tilhavs og bygget 

 delvis op S i r e g r u n d e n . Den nye sænkning av landet varte 

 nu en tid, indtil atter en vending indtraadte i den „atlantiske" 

 periode, og da blev terrassen i 54 — 55 m. høide indenfor Lunde- 

 vandet dannet. Under alle disse forandringei- har tærskelen foran 

 Lundevandet gradvis sænket sig, dog langsommere eftersom de 

 løse masser blev bortført og erosionen fik selve fjeldet og stenen 

 at tære paa. Aaensire er en av de faa større elver paa Sør- 

 landet som har et sterkt fald i sit nedre løp, og der skal rende 

 meget vand i bavet for dette forhold blir synderhg forandret, 

 ialfald med den nuværende fordelingen av land og hav. 



