KVARTÆRGEOLOGISKE STREIFTOG PAA SØRLANDET. 379 



av den marine grænses høide i hvilkensomhelst retning ved at 

 slaa op en cirkel med gradienten til diameter, og fra diameterens 

 endepunkt trække korden i den angivne retning; kordens længde 

 gir os da uten videre den relative forandring av den marine 

 grænses høide. Og omvendt kan man tinde gradientens retning 

 og størrelse i et eller andet punkt A, naar man kjender den re- 

 lative forandring av den marine grænses høide fra A til to an- 

 dre punkter B og G (som ikke maa ligge paa samme rette Hnje 

 gjennem A). Man avsætter da fra et punkt a (se fig. 2) to 



.1^ 



,^0 



Fig. 2. 

 linjer ab og ac, som i retning svarer til AB og AC, og i længde 

 til de relative forandringer i den marine grænses høide langs 

 AB og langs AC. Derpaa finder man centret i den cirkel som 

 gaar gjennem a, h og c, og diameteren gjennem a repræsenterer 

 da i retning og størrelse gradienten i punktet A. 



Denne metoden til at bestemme stigningsgradientens retning 

 og størrelse er desværre ikke videre nøiagtig i praksis. Selve 

 grundlaget, den forutsætning at isobasene er ækvidistante rette 

 linjer, holder bare nogenlunde stik naar det er et litet om- 



