ZYGOTERNES SPIRING HOS ULOTHRlX SUBFLACCIDA. 63 



variere i længde fra det tidobbelte av zygotens diameter til et 

 blot vorteagtig fremspring. 



Det viste sig nu, at zygoterne i de første 7 — 10 uker efter 

 gameternes kopulation i mars maaned stadig tiltok i størrelse, 

 men at de under den varme aarstid stanset i sin videre utvik- 

 ling. Først efter mindst 7 — 8 maaneders forløp, i regelen dog 

 først i en alder av ca. 11 maaneder, altsaa efter en overvintring, 

 ophørte hvilestadiet. Zygoten tiltok da først noget i størrelse 

 og membranen i tykkelse og derpaa opdeltes indholdet i 2 — 14 

 celler, der anla en rød øieflek og som Dodel tydet som zoospo- 

 rer. Da imidlertid forsøksmaterialet paa dette stadium degene- 

 rerte, lykkedes det ham ikke at iagtta de angivelige zoosporers 

 uttömning. I nogen tilfælde fandt han imidlertid, at de var 

 begyndt at spire inde i zygoten paa nøiagtig samme vis som 

 zoosporer normalt spirer, idet øieflekken forsvandt, samtidig med 

 at sporene forlænget sig og utviklet en hyalin fotende. Imidlertid 

 kom den heller ikke her til videre utvikling. 



Klebs anbragte i april maaned gameter i en 0,5 % nærings- 

 opløsning og fik endel av dem til at danne hvileceller, dels efter, 

 men ogsaa dels uten forangaaende kopulation. Utenfor det 

 yngste stadium, hvor øieflekkene endnu var synlige, kunde 

 de ved kopulation dannede zygoter ikke skjelnes fra de uten 

 nogen saadan opstaaede parthenosporer. Spiringen begyndte for 

 begge slags allerede efter en maaneds forløp, hvilket Klebs 

 mener skyldes den næringsopløsning de var anbragt i. Ved 

 spiringen sprængtes membranen og indholdet delte sig i 2 eller 

 4 celler, der manglet øieplet og som ikke sværmet ut, men 

 umiddelbart begyndte at vokse ut til celletraade. Her fandt der 

 følgelig sted en spiring ved aplanosporer og Klebs formoder, at 

 det var zygoterne der opdeltes i 4 og parthenosporene der op- 

 deltes i 2. Klebs' zygoter manglet helt det av Dodel iagttagne 

 fæsteorgan. 



Det sees av ovenstaaende, at foruten hviletidens længde og 

 sporenes antal ligger en væsentlig forskjel i, at Dodels zygoter 



