PTERIGYNANDRUM FILIFORME. 139 



tillands, som de efter W.s publikation at dømme syntes at være 

 i Tyskland — W. hadde i sit herbarium fundet 5, jeg av 13 

 specimina 8 propagerende, — hvorfor jeg bestemte mig til at ut- 

 vide undersøkelserne. 



Ved elskværdig imøtekommenhet fra hr. prof. Willes side, 

 fik jeg utlaant, hvad der fandtes i Universitetsherbariet; se- 

 nere har ogsaa bestyrerne av samlingerne i Videnskapsselskapet 

 i Trondhjem og i Bergens museum d'herrer konservator Printz 

 og prof. Holmboe vist mig den velvilje at tilstille mig, hvad der 

 fandtes av arten. 



Av hver tue uttokes 3 prøver, fandtes ikke gonidier i nogen 

 av disse, ansaaes tuen „steril". Resultatet skulde altsaa snarere 

 bli for lavt end for høit; med nogen øvelse lærer man dog snart 

 at plukke ut de gonidiebærende grene og stængler, der gjerne 

 har et noget avvikende utseende. 



Ved disse undersøkelser godtgjordes det, at begge de av 

 Warnstorf nævnte former for vegetativ formering findes her 

 i landet. Det tidligste fund, hvori gonidier, er gjort av sogne- 

 prest S. Chr. Sommerfelt i Saltdalen i Nordland, (febr. og 

 april. 1823), det ene eksemplar samlet paa berg, det andet paa 

 trær, begge i fruktificerende tuer. Intet tyder paa, at han har 

 været opmerksom paa gonidierne. Det har derimot dr. J. Hagen 

 været, idet der paa en konvolut fra Lom i Opland, samlet av 

 Hagen & Kaurin i Gokkerdalen (1000 m. o. h.) Vs 1889 findes 

 noteret: „Folia corpusculis ellipticis biseptatis dense obsita" ^ 



Hvad den anden form — „Brutästchen" — angaar sees 

 den først at være samlet av dr. N. Wulfsberg fra et par steder 

 i Sogn og Fjordane, aug. 1867, uten at det kan sees, at han 

 eller nogen anden norsk samler har været opmerksom paa denne 



^ Fundet er publicert i Supplementum indicis muscorum frond, alpium 

 Lomsfjeldene et Jotunfjeldene (Det Kgl. V.selsk. skrifter 1888-90) s. 50. 



