RÖDSPOV. LIMOSA ^GOCEPHALA. 



387 



nacke och huvud i vattnet för att fånga sin föda. Sommar- och 

 vinterdrägterna äro följder av verklig ruggning, Faber. 



På Färöarna är han mycket sällsynt, Mohr såg honom några 

 gånger; P. A. Holm erhöll honom derifrån i december 1845 enl. 

 brev av samma tid. H. Möller har ej fått fogeln, men väl 1856 

 en full kull ägg, Kolthoff har meddelat, att han träffade honom 

 der i maj månad. 



I Norge har han knappt blivit funnen. C ollett upptager ho- 

 nom hvarken bland Kristianias foglar eller i sina sista medde- 

 landen. Emellertid säger Sommerfelt, att han ofta sett honom 

 i slutet av juli och augusti på Vardö; antecknar den dock såsom 

 sällsynt om vår och höst. Oafsedt det motsägande häri, synes 

 mig saken tarva bekräftelse. Schråder säger, att han erhållit den 

 i Lappland. Uppgifter om, att den skulle häcka här i norden, 

 böra anses förhastade, likasom de, hvarmed Malmen behagat 

 så förkastligt förse Nilsson ibland annat om denna fogels före- 

 komst i Bohus län. Hvarken omtalar Malm honom derifrån, eller 

 har någon annan veterligen der funnit honom. Deremot har Kolt- 

 hoff meddelat mig, att fogeln förr förekom i Halland. På Gotland 

 häckar han på de stora myrarna, enligt Kolmodin, dock i mindre 

 antal än förr. Om 'ägg härifrån i medlet av maj, från mellersta 

 och S. Europa en månad tidigare, se ovan. Enligt Nilsson träffas 

 flygga ungar i början av juli, hvilket jag kan bekräfta. Ofta er- 

 hållenf på Öland, såsom den 13 juni och 17 juli 1869; häckar 

 här på myrar och kärr. Även här äro ägg funna i juni och un- 

 gar kläckta omkring den 11 i samma månad. På den närbelägna 

 Stensö udde fäldes av Kramer en på våren 1867, Tiselius. Er- 

 hölls år 1866 vid Kristianstad, enl. meddel. av Wahlstedt. Från 



erhållen den 21 juli, 10 och 19 augusti 1840, men han häckar 

 hvarken der eller i andra trakter av Sveriges fastland. 



I Finland förekommer han icke, och Palmen betvivlar på 

 goda grunder dess förekomst i Finska lappmarken. Deremot 

 omtalar J. v. Fischer honom såsom temligen talrik i S:t Peters- 

 burgs guvernement; han träffas vid Arkangel, Alston o. Brown, 

 och är sedd vid den lägre Petschora, Seebom o. Brown. Meves 

 fann honom på de stora myrarna vid Ladogakanalen, Sermaks 

 och Vuitegra. I Estland och Lifland häckar han på sumpiga 

 ängar, men är ej talrik, Meyer; i Kurland under flyttning; häc- 

 kar i Uman, enl. Goebel, som den 14 juli 1867 och 4 juli 1868 sköt 

 unga och gamla, och den 18 augusti 1869 såg en flock. I Polen 

 vanlig under häcktiden vid Vislula, Taczanowskl I Ö. Ryss- 

 land häckande, har ungar i juni, Pleske. I Jaroslav och Moskva 

 sällsynt, Sabanaeff; kommer i första hälvten av april till Char- 

 kow, der han tillbringar sommaren, Czernay. Häckar V. om 

 Ural söderut från 58V2^ n. br.; i S.Ö. Perm från 56V2^ I Darasun, 

 Daurien, sällsynt, Dubowski o. Perrex; träffad i Tarei-nor den 

 12 maj och 12 augusti; Altansk den 30 juli i stora flockar, unga 

 och gamla. Rådde; på Schantår-ön vuxna ungar den 11 augusti, 

 MiDDENDORFF. E. F. V. HoMETER vidhåller, att han förekommer i 

 O. Sibirien. Till Tschinkent, Aral-tianschan, kom han den 13 — 22 

 april, och antalet tilltog till den 27, Severzow. I allmänhet sä- 

 ger 'Pallas, att han i de tempererade och kallare, men ej i de 

 nordligaste, trakterna av Ryssland och Sibirien är temligen all- 

 män, i somliga talrik, att hans område sträcker sig till Kamt- 

 schatka, är der talrik under vår och höst, flyttar överKurilerna; 

 dock anses den ostasiatiska af flere ornitologer för en egen art,. 

 Limosa brevipes Gray; men den geografiska gränsen för dessa 



Skånes sydkust har jag antecknat fogeln, stadd på flyttning och former kan nu icke bestämmas. 



