BRUSHANE. PHILOMACHUS PUGNAX. 



397 



Av Sandebergs expedition 1877 funnen sparsamt under som- 

 maren vid norra kusterna av Kola, Hg. Kinberg. 



I Skandinavien häckar han allmänt, isynnerhet i de nordli- 

 gare trakterna och söderut ända ifrån Ishavet; träffas ofta, enligt 

 ScHRADER, i flock om 20 st; häckar kort före medlet av juni. 

 Malm anför den såsom allmän på sänka fjällmyrar, så långt tall- 

 skog växer, och till ishavskusten. 



Från Norge omtalas han redan av Pontoppidan. Boie sä- 

 ger, att fogeln vid tiden för hans resa, år 1817, ej mera häckade 

 der han förr var talrik. På öarna i Öjeren ej talrik, Collett. 

 Barth omtalar, att den en gång träffades i videregionen. Till 

 trakten av Kristiania kommer den i april föga talrikt och i små 

 flockar, fortsätter resan norrut, så att man sällan träffar någon 

 der under sommaren. 



I Muonioniska nästan hvarje sommar talrik, bebor ängar och 

 myrar och lägger ägg i början av juni. Är talrik vid Karesuando, 

 W. v. Wright, 1832, och omtalas även från Jockmock och Gelli- 

 vare, Löwenhjelm. Vid Haparanda allmän år 1832, W. v. 

 Wright. Förekommer här och der i Jemtland. Även i Dalarne, 

 såsom den 23 juni 1860, H. F. Falk, enl. Theorin. I Upland 

 stundom talrik; år 1870 funnos tusental vid Fyrisån, ovan och 

 nedom Upsala, enligt meddelande av Segerström. Flyttar tal- 

 rikt långs Östersjökusten, är talrik i Södermanland. Ekström 

 har omnämnt honom såsom kommande till Mörkö år 1826 den 

 29 april, om hösten den 18 juli och bortflyttande den 3 maj och 

 4 september; under ett annat år den 24 april och den 17 juli 

 till den 18 augusti. Derjemte omtalar han, att fogeln i början av 

 1700-taJet var allmän, försvann omkring år 1799, träffades högst 

 sällan till 1822, då han fann den temligen allmän under flyttning 

 vår och höst. Sprider sig även i det inre av landet, och han 



visar sig under flyttning även i trakter, der han ej häckar. Häc- 

 kar flerestädes i trakten av Örebro, men är i Kils socken spar- 

 sam och förekommer der endast under vår och höst. I Ö- Ne- 

 rike ej sällsynt; häckar allmänt vid sjön Kvismaren. Erhållen i 

 trakten av Karlstad under vår och höst. Ar icke sällsynt i Vester- 

 götland, häckar temligen allmänt vid Vartofta, erhållen vid Horn- 

 borgasjön den 27 mars och 3 maj 1867 och den 18 maj 1880, 

 enligt meddelande av lektor Arnell. I Göteborgstrakten, enl. 

 Malm, erhållen den 6 maj till den 24 juli, men ej funnen lekande 

 eller häckande. Kolthoff har meddelat mig, att till Bohuslän 

 komma endast ungfoglar om hösten, och att han ej häckar der. 

 På Gotland häckar han och är allmän, vid Hoburgsstranden tal- 

 rik den 18 juni 1857; 'ågg erhöllos den 12 och ungar i dun- 

 drägt den 16 juni, Meves; på de stora myrarna träffades han häc- 

 kande av HoLTZ. På Öland allmän, och jag har erhållit honom 

 från Ottenby. Erhållen vid Kalmar den 11 maj 1869; i Ö. Små- 

 land säges han vara sällsynt, men under vissa år, såsom, enligt 

 Kolthoff, år 1869, draga ungfoglar i stor mängd genom Kalmar- 

 sund under hela augusti månad. Enligt nu, i september 1881, 

 från Kamreraren C. Wacklin ingången underrättelse, häckar fo- 

 geln i Bergunda, Wexjö och Hemmesjö socknar. Till Skåne 

 kommer han i början av april och sprider sig snart in uti pro- 

 vinsen. Linne sade år 1754, att han var talrikast i Skåne. Häc- 

 kar ännu på åtskilliga ställen, men har med ängarnas odling av- 

 tagit i mängd. Erhållen på våren i Åsum, i sommardrägt vid Lillö; 

 vid Kristianstad erhölls en unge den 22 juni 1870, och för övrigt 

 flere vid olika tider, deribland en den 1 september 1870, enligt 

 meddelande av Wahlstedt; vid Lomma d. 1 april 1841, Malmö d. 

 13 maj— 27 juni och d. 3 — 31 augusti, A. L. Grönvall. 



Till Danmark kommer den, enligt Teilmann, omkring den 



