398 



BRUSHÅNE. PHILOMÅCHUS PUGNÅX. 



20 april ; hanar omkring 14 dagar tidigare. Under torra år bort- 

 flytta, enligt KjjsRBöLLiNa, de flesta redan före juli månads slut, 

 men vid ymnig nederbörd träffas de ännu i början av september. 

 Hanarne, som skola vara talrikare än honorna, bortflytta vanli- 

 gen först. Häckar på många ställen i landet, men talrikast på 

 Jutska halvöns vestra kust; häckar vid Ringköbingfjorden, Elwes. 

 På Bornholm skall den icke vara talrik. Brunnick omtalar 

 den från Seland. Den är upptagen uti en av J. P. Muller i 

 Ueesbull lemnad förteckning över Tönderns foglar med den upp- 

 gift, att ett par av brushanarne och ett par Tot. calidris välja 

 samma häckplats och lägga äggen blandade i hvarandras bo. 



En mängd unga foglar funnos den 5 september 1864 på Sylt, 

 v. Preen, häckar der, på Amrum och Föhr, Durnford. 



Häckar allmänt i Finland. J. Julin omnämner honom år 

 1792 från Uleåborg jemte andra vadare, såsom Scolopax arquata^ 

 Se. phcBopus. Enligt Palmen kommer han till dess södra delar 

 omkring början av maj, till 65 — Q&^ i medlet, till lappmarken 

 67 — 69^ i slutet av samma månad, och enligt Schråder når han 

 ishavskusten i medlet av juni månad. 



I Ryssland och Sibirien har han mycket vidsträckt utbred- 

 ning, och redan Pallas omtalar honom såsom vanlig och häckande 

 vid vattendrag i alla de nordligaste delarna, och under flyttnings- 

 tiderna i tempererade trakter. Vid Arkangel, isynnerhet vid de 

 yttre öarna, i mängd, hade '2igg den 22 — 26 juni, ungfoglar med 

 spår av dun på nacken den 16 — 17 juli, Alston o. Brown. H. 

 Goebel träffade honom den 29 augusti i Arkangels guvernement, 

 dit den om våren kom den 14 maj och häckade. VidUstZylma, 

 vid den lägre Petschora, träffad den 30 maj; den 3—5 juni i små 

 flockar vid Habariki, der 'tigg erhöllos den 12 och 27 juni; full 

 höstdrägt den 29 juli, Seebom o. Brown. Beseke fann den tal- 



rik i Kurland, likasom Meyer i flere trakter av Lifland och Est- 

 land. Från senare tid hava vi erhållit flere meddelanden. J. v. 

 FiscHER har funnit den talrikt häckande i St. Petersburgs gu- 

 vernement. Meyes såg honom der en gång. I Jenisej-dalen 

 allmän vid polcirkeln först den 9 juni, Seebom. Taczanowski 

 fann den i Kultuk under första hälvten av september temligen 

 sällsynt; i trakten av Darasun var den även sällsynt. Enligt 

 Severzow häckar den i Turkestans lågland. Till södra delen 

 av Ö. Sibirien i Onons dalgång komma, enl. Rådde, stora flockar 

 den 10 — 22 augusti, men visa sig icke der under vårflyttnin- 

 gen. Taimyrfloden och Taimyrlandet mellan 71 — 75''n. lat. m. fl. 

 platser; i Boganida 'éigg d.^^'6, flygga ungar d. ^6/7^ y. Middendorff. 

 v. Preen erhöll )igg från Poel. H. Z änder skref 1849, att 

 han funnit den häckande på Poel. Häckade på Hiddensö i maj 

 1859, Holland. Tancré skref 1881, att fogeln påPeeneängarna 

 vid Pommerns kust sedan 20 år hade betydligt avtagit i följd av 

 kultur, hvartill även kom, att fogeln så lätt kunde fångas i sna- 

 ror. Redan i medlet av juni flytta hanarne härifrån. Vangerow 

 omtalade år 1855, att 'éigg från Mark årligen torgfördes i Berlin. I 

 Schwerin erhöll år 1859 v. Preen första kullen, vanligen 3 Vigg, 

 den 6 maj och första dunungen den 3 juni. Häckar i Vorpom- 

 mern; den 6 maj 1859 såg Q vistorp i Neu-Vorpommern 6 — 8 

 st. hanar strida häftigt med hvarandra; häckar även i Mecklen- 

 burg; i Schlosskämpen, vid Köslin, funnos den 2 juni flere kullar 

 färska 'éigg] ägg erhöllos år 1859 den 29 maj, Hintz, år 1861 den 

 2 juni, antalet foglar hade ökats; år 1864 voro äggen mer eller 

 mindre ruvade den 2—10 juni. Häckar i mindre antal i åtskil- 

 liga trakter i det inre av landet; i Schlesien enligt Tiemann; i 

 Posen, Miloslaw, och Lausitz talrik och häckande, E. F. och A. 

 v. HoMEYER. I Oberlausitz talrikare om våren än om hösten, 



