SMASPOV. NUMENIUS PH^OPUS. 



373 



LiLFORD, sparsam under april och september, Powys; i Odessa 

 under maj allmän, enligt v. Nordmann; förekommer även vid Bos- 

 foren, Elwes, Buckley, och Konstantinopel, C. TaYLOR; i Kau- 

 kasus, MÉNÉTRiÉs. På Rhodos erhölls den av Hedenborg. 



På Canaria mest under höst och vår, om vintern regelbun- 

 den, Bolle; på Madera flyttfogel, Harkourt; ansågs tillfällig av 

 Webb m. fl.; tillfällig på Azorerna, Godman. Gambia enl. Ren- 

 dall; v. Afrika, St. Thomé, Hartlaub, Naguafloden, Ashantee, 

 Sharpe; Guldkusten, erhållen av Pel, Reichenau m. fl.; i Sierra 

 Leone talrikare, Ussher; vid Cammafloden, Hartlaub m. fl. 



I Algeriet under första hälften af september och mot slutet 

 av vintern, Loche; i Constantine sällsyntare, Taczanowskl Om- 

 talas av få författare från Nilen, långs åt hvilken han blifvit fun- 

 nen i små flockar om vintern, Heuglin; Dresser säger likväl, att 

 de flesta resande der erhållit fågeln. Mozambik enligt Peters: 

 Zanzibar, Hartl., Fischer. På Madagaskar långs kusten. De 

 äro vanligtvis här talrikare under sommarmånaderna, i nov. och 

 febr., men finnas hela året. De som erhöllos i juli visade intet 

 spår efter ruvning ; de flesta vadare kläcka här i september, men 

 icke senare, Newton m- fl. På Bourbon, enligt Maillard. På 

 Mauritius i flockar om 5—20 stycken, betande på stränderna vid 

 ebb ; de voro mycket skygga ; vid högt vatten draga de åt det inre 

 av ön; i ruggning vid Flat Island i mars: (i Okbon vid Savanne 

 enl. hvad man berättar). Sista veckan av januari och början av 

 februari på N.V-kusten av ön, en flock sades hava visat sig den 

 21 april, Newton. I Transwaal en i november, N. arq. i oki, Ayres, 



Såsom vi redan nämnt, förekommer han i N. Asien, men 

 dess utbredning är för närvarande omöjlig att bestämma, eme- 

 dan en närstående fogel, N, australis Gould, även der före- 

 kommer. Från Indien omtalas vår art såsom talrik av Jerdon, 



namnes även av Collin, från Indus' mynning av Adams, från 

 Oudh av Irby. En sågs, men arten obestämd, i Burmah, Beavan. 

 I Kalkutta erhölls den en gång, Blyth; på Ceylon, Hartlaub. 

 På Nicobarerna den 24 februari och 25 mars 1858 iakttogs han 

 av Frauenfeld. Omtalas såsom allmän i Kattiavar, Vestra In- 

 dien, J. H. Lloyd. i Kina mellan Peking och Shanghai om 

 vintern, Swinhoe. På Formosa, Gould. På Japan, Temminck 

 m. fl., från Filippinerna, Sharpe och Dresser, från Java har 

 Riksmuseum erhållit honom ; på museet i Leiden finnas exemplar 

 ända ifrån Sumatra, Borneo, Bänka, Celebes, Amboina m. fl., 

 FiNSCH & Hartlaub. På Panopé, en av Carolinerna, sågos 5 st, 

 derav en fäldes, skall der endast visa sig om vintern, Finsch. 

 N. Guinea, 'Muller', Dresser. Pelewöarna, Frauenfeld, Novaras 

 expedition, Hartlaub & Finsch; Van Diemens land, Swinhoe. 



Småspoven tillhör sålunda gamla verlden och har till sommar- 

 bostad dess nordliga trakter och besöker såväl högre som lägre 

 belägna platser och vattendrag. Flygten är snabb, ofta med än 

 den högra, än den venstra sidan riktad nedåt, ofta med snabba 

 vingslag, dock kan han även segla med orörliga vingar; vid 

 flyttning flyger han högt. Han går, vadar och även simmar lika 

 som Storspoven. Någon gång har man sett honom sätta sig i 

 träd. Han är mycket vaksam och skygg, dock något mindre än 

 nämnde art. 



Lätet liknar mycket Storspovens, men är 1 — Vji ton högre,, 

 så att det låter som gis och a eller a och b i trestrukna oktaven 

 på en vanlig flöjt: 'töy, höy'; uppstött från ungarna eller vid 

 fara skriker han 'gyck, gyck', Naumann; efter v. Droste äro lock- 

 tonerna tremulerande: 



Tlyyyt 



-^^ 



r — r- r -1 



