360 



STORSPOV. NUMENIUS ARQUATA. 



TiSELius, temligen allmän på sänka ängar och vid havsstranden. 

 På Öland talrik, häckande, Meves, Kolthoff, Hanström. På 

 Gotland häckar han allmänt, Andrée, Wallengren, Kolmodin, på 

 ängar och holmar, enligt Holz, som vid sitt besök ett år den 24 

 april säger honom redan länge hava varit der; 3 eller 4 par 

 innehade ett stort område. I Bleking såg jag honom under som- 

 maren år 1839. I Skåne erhölls han den 15 juli 1749 af Linné 

 på Vegeholm; i N.Ö. Skåne temligen allmän, Lilljeborg, Wallen- 

 GREN, Gadamer; den sistnämnde sände mig år 1844 en, fäld den 

 2 april samma år, har uppgivit hans ankomst till N.Ö. Skåne 

 under åren 1844—1852 följande dagar, i ordning efter åren, den 

 2, 3 och 26 mars, 7 april, 24 mars, 6 och 8 april, 30 mars, 11 

 april, sålunda emellan den 2 mars och 11 april. Enligt Nilsson 

 skall han flytta från Skåne i senare hälvten av augusti och sep- 

 tember. Dess vidare flyttning synes av det efterföljande. Emel- 

 lertid kvarstanna många under vintern till och med i Norge, men 

 ännu flere nå sydligare trakter utan att följa den stora mängden, 

 som under vintern flyttar över till Afrika, ja ända till Gap. Vid 

 flyttningen norr ut kvarstannar åter en del, de flesta sannolikt 

 unga foglar, på många ställen utan att häcka. Vid Lomma ses 

 han höst och vår i stora flockar och häckar hvarje år på kungs- 

 marken. Possessionaten Carl Möller på Vedelsbäck, ej långt 

 från Ringsjön, har meddelat mig, att fogeln om våren kommer i 

 mars, att han häckar i Rönneholms mosse vid Helga å och på 

 Klågerup m. fl. ställen, att han under höstflyttning kommer under 

 augusti och flyttar bort i oktober, samt att 2—3 par häcka i 

 kärren vid Ringsjön, der ungarne, som förtära blåbär, äro flygga 

 i augusti. I S. Skåne häckade han under 1830—50 på de flesta 

 större, sänka ängar i Grönby-trakten, men antalet har genom torv- 

 tagning och utdikning nu mera avtagit. 



I södra och mellersta delarne av Finland är han temligen 

 allmän och häckar på lämpliga platser, förekommer i de nordliga 

 trakterna, såsom i trakten av Kajana, enligt Malmgren, sparsamt; 

 häckade år 1861 talrikt vid Uleåborg, Dresser, v. Nordmanns 

 uppgift, att han lät höra sig år 1853 i Muoniniska, beror utan 

 tvivel, såsom Palmen upplyst, på en förvexling. Till Åland kom- 

 mer han omkring den 18 april, till S. och S.V. kustlandet 

 omkring den 22 april, till S. Österbotten omkring den 29 april, 

 N. Tavastland och Savolaks den 3 — 5 maj, till Uleåborg de första 

 dagarna av maj, och något senare till inre delar av landet än till 

 platser vid vestkusten på samma breddgrad. Bortflyttningen sker 

 under september eller början av oktober, Palmen. 



I hela Ryssland är fogeln, enligt Pallas, allmän, talrik i 

 kusttrakter och på stepper med högt gräs. Vid Novaja Ladoga och 

 Arkangel ej sällsynt, Lilljeborg. På sistnämnda ställe även- 

 som vid Schliisselburg, Wuitegra, staden Onega, enligt Meves, 

 är den icke heller sällsynt. I Arkangel fann Goebel den 6 juni 

 1 eller 2 friska 'ågg. I Lifland och Estland talrik i kärr- 

 trakter, under augusti drar han omkring i stora flockar och visar 

 sig ofta i hundratal vid insjöarnes stränder, Meyer. Han omtalas 

 även från Kurland, talrik om hösten på dynerna, Goebel. I Polen 

 talrik under flyttning, häckar i östra trakterna över allt i ringa 

 antal. I Ural till 57^ n. br.; i Orenburg och Simbirsk i stor 

 mängd på stepperna. I trakten av Kultuk vanlig under flyttning 

 i slutet av april och i augusti till medlet av september; V. Sibi- 

 rien. Den ostasiatiska häckar i trakten af Darasun, Taczanowski, 

 och är der temligen talrik, Dybowski & Perrex. 



På Pöl under augusti talrik, Zander, v. Preen; i Danzig, 

 Bock; kommer från norden till tyska kusten i oktober, L. Brehm! 



