SKÄRFLÄCKA. RECURVIROSTRA AVOCETTA. 



353 



Till det, som Sundevall redan meddelat om Skärfläckan, torde 

 jag få tillägga följande: 



1. En hane erhölls vid Ottenby å Öland den 28 maj 1867 av Meves. 



2. Hona, den 9 maj 1834, Djupady på Gotland, Wahlberg. 



3. Hona^ 17 juli 1867, Ottenby, Meves. Alla dessa voro gamla indi- 

 vider. 



4. Bundrägt, juni 1833, Greifswald. Liknar hufvudsakligen följande, 

 men är mindre än den. 



5. Dundrägt, 21 juli 1867, Ottenby, Meves. 



Näbb gråsvart. Iris brun. Huvud ovan gråhvitt med ett å pannan 

 smalt, å hjessan bredare band; ögonvrå och tinning med smalt svart streck; 

 huvudets sidor, haka och alla undre dunklädda delar hvita. Sidhals hvit, nacke 

 gråhvit, svartfläckig. Övre delar gråhvita med dragning åt rostgult. Rygg 

 svartfiäckig med svarta, bakåt avtagande fläckar. Slaksida gråhvit med svart, 

 bredt band. Skenben hvita, utåt gråhvita med svaga gråsvarta fläckar. 

 Fötter blygrå. Tärs över allt nättecknad; tår: 3>4>2>1; 1 (baktån) når 

 ej marken; den yttre simhinnan mindre utskuren än den inre. 



6. Dundrägt, Nedre Wolga, C. Möller. 



Näbb svart, vid midten bredast, spetsen jemnt uppåt böjd, näbbås 

 långsåt från roten fårad, näsfårorna djupa, nå nära spetsen. Käkkanter 

 utstående, överkäken något längre än underkäken. Pannan framtill tvär. 

 Näsborrar låga, jemnhöga, sneda, framtill närmare käkkanten. Huvud ovan 

 gråhvitt, i midten med ett gråsvart streck, gående till hjessan, som är be- 

 klädd af blandade svarta och hvita dun. Övre öo^onlockskanten svart, ösron- 

 vrå vid näbbroten svart. Huvudets sidor och haka hvita. Framhals hvit, 

 sidhals grå, kräva hvit; nacke hvit, svartfläckig, halsrygg grå. Rygg gul- 

 grå och hvit med svarta fläckar; kors gråhvitt med svarta borstlika dun- 

 spetsar och en långsgående rad af svarta fläckar; övre stjerttäckdun och 

 stjertdun i botten svarta, spetsar hvita. Bröst, sidor, mage och undre stjert- 

 dun hvita; slaksida gulhvit med en långsgående rad av svarta, nästan 

 sammanlöpande fläckar, börjande å låren. Vingar ovan gulgrå, svartfläckiga, 

 baktill hvita, undertill hvita, bakåt svarta. Skenben gulhvitt, dunklädt 

 till midten. Fötter svartgrå. Tärs upptill svald, framtill djupt fårad till 

 nära midten, sköldar små; tarssula skarp, tår = föreg., simhinnor svarta 

 med grågula spetsar, utskurna, saknas å baktån; klor: 3>2>4>1, krökta, 

 spetsiga, helbräddade, 1 vidgad. 



Sund ev all, Svenska fåglarna; forts, af Ki nh erg , 1881. 



Längd 



Huvudets längd 



Näbb, längd till pannan, direkt 



D » » mun vinkeln 



D » från spetsen till näsborrar.. 



J> höjd vid roten 



» » » näsborrarna (framtill) 



Gapets bredd 



Näbbets bredd vid näsborrarna (framtill) 



7) största bredd 



Näsborrar 



Vingens längd, direkt 



Tumvinge (fr. vingledens främsta yta) 



Stjert, längd (fr. fettkörteln) 



Smalben 



Tärs (ledhuvudet inberäknadt) 



Mellantå med klo 



Id" 



2? 



3? 



4 



5 



6 



— 



— 







c. 95 



C.120 



c. 170 



— 



— 







c. 35 



c. 40 



— 



87 



82,5 



82 



16,5 



18 



25 



92 



91 



86 



— 



— 



28,5 



74,5 



74 



69 



— 



— 



21,5 



7 



6.3 



7,5 



4 



4,2 



c. 4 



4,7 



4 



5 



— 





c. 3,5 



c. 11,4 



— 



— 



— 



— 



4,6 



6,5 



5,1 



6 



2,3 



3 



3 



— 



— 



— 



— 



— 



3,3 



9 



8 



9 



— 



— 



3 + 0,3 



230 



215 



223 



— 



— 



— 



66 



56 



60 



— 



— 



_ 



99 



87 



84 



— 



— 



— 



52,5 



47 



52 



— 



— 



— 



27 



— 



29 



27 



29 



33 



28 + 6 



— 



29 + 6 



16 



19 



20 



Av det föregående finner man, att Skärfläckan vid fångandet 

 av* de djur, som utgöra dess vanliga /öJa, icke beter sig på samma 

 sätt som andra foglar. Det egendomligt bildade näbbet begagnar 

 hon, såsom redan Naumann iakttog, på det sätt, att hon ideligen 

 rör det åt sidorna, slår det i vattnet omväxlande åt höo^er och 

 venster. Bodinits omtalar, att hon på samma sätt rör näbbet 

 både i vatten och i sand. Man har även iakttagit, att dessa foglar 

 fiska gemensamt, vadande på linie, hvarigenom de skrämma ynglet 

 tillsammans och hindra det att komma på så djupt vatten, att 

 foglarna icke kunna nå bottnen. Meyes har i magen hos en gam- 

 mal Skärfläcka funnit krustaceer, alger och grus. Brehm talar 

 om henne i Egypten, der hon vimlar på grunda ställen i Nilen, 

 ställer sig med huvudet nedåt och fångar 'småfisk och vatten- 

 insekter', hvilket dock icke får tagas efter orden, emedan man 

 annars funnit henne förtära av fisk endast yngel och av insekter 

 aldrig skalbaggar eller större insekter eller larver. 



Hennes rörelser äro lätta och snabba; hon springer långsåt 

 de sandiga stränderna; när hon stannar, nickar hon med hufvudet; 

 hon vadar ända tills vattnet går öfver smalbenen, d. v. s. den 



89 



