422 



RODBENA. TOTANUS CALIDBIS. 



Näbb, några dagar efter döden, svart, vid roten brunt. Stjertens spets- 

 dun kvarsittande, 13 m.m. långt. Fötter brandgula. Tärs upptill svald. 



17. Unge, hona, 27 juni, Gotland, Meves. Fjädrar utvuxna, men dun 

 till en del kvarsittande. 



Kalott mörkbrun med rostbruna små fläckar; panna i midten med ett 

 gråbrunt svagt band, vid sidorna hvit ; ögonbåge hvit, går till nacken ; ögon- 

 vrå med ett kort, brunt band, som ej når ögat; huvudets sidor gråhvita; 

 tinning baktill med en svart fläck ; haka hvit. Framhals och kräva hvita med 

 gråbruna spoltrakter; nacke och halsrygg brungrå med två nedåt löpande 

 band af hvitt dun. ^Jgg och skulderfjädrar svartbruna med rostbruna 

 bräm; kors hvitt; övre stjerttäckare hvita med svartgrå band och svarta och 

 hvita dun. Stjert avrundad, l:a paret mot spetsen nägot rostgult, tvärband 

 svartbruna. Bröst hvitt, framtill med små svartbruna spolfläckar; sidor hvita 

 med gråbruna spolstreck och fläckar; undre stjerttäckare hvita, svartfläckiga 

 med gråhvitt dun. Vingar = honans, men de inre armtäckarna gråbruna 

 med ljust rostfärgadt bräm och utan svarta fläckar. 



Ägg: Släta, fina, matta, brungula; fläckar små: grundfläckar 

 gråbruna, ytfläckar mörkt rödbruna; vid tjockändan sparsamma 

 streck. Friska hava dessa och närstående foglars 'ågg en drag- 

 ning åt grönt, hvilken hos de torra försvinner. 



1. 1 juli 1869, Hartsö. 



2. 12 juni 1861, Hartsö. Ljust gulbruna. 



3. Juni 1875, Jockmock, Cnattingius. 



4. 7 juni 1873, Hartsö, W. E. Bergman. Matt ljust grågröna. 



5. 25 april 1868, Norfolk, Crowf., = N:o 4. ' 



6. 7, Max. och min. hos 18 st. från Mark Brandenburg, enl. ScHALOW. 



FisCHER omtalar ?igg från Island, hvilka skulle vara lika stora som 'é^g^g 

 av T. glottis, och att ägg från den högre norden skulle vara större än så- 

 dana från sydligare trakter. Jemf. här nedan rektanglarnas storlek. 



Äggets längd 



T> bredd 



D spets 



» reducerade längd . 

 B rektangel 



la 



b 



c 



d 



2a 



b 



c 



3a 



b 



c 



4a 



b 



c 



d 



5a 



b 



c 



d 



6 



7 



43,7 



43,7 



43,3 



42,9 



43,4 



42,5 



42,2 



46 



44,3 



43,6 



44,7 



44,4 



43,3 



42,8 



45,4 



45,4 



44.5 



44,1 



'46' 



'41' ; 



31 



30,4 



31 



31,4 



30 



30,8 



30,5 



30,7 



31,8 



31,4 



32,2 



32,6 



32 



32 



32,3 



31,9 



32 



31,4 



'31,5' 



'28,5'. 



12,7 



13,3 



1,4 



11,5 



13,4 



11,7 



11,7 



15,3 



12,5 



12,2 



12,5 



11.0 



11,3 



10,8 



13,1 



13,5 



12,5 



12,7 



14.5 



12,5|5 



1.41 



1,44 



12,3 



1,37 



1.45 



1,38 



1.38 



1.5 



1,39 



1.39 



1,39 



1,37 



1,3^ 



1,34 



1.4 



1,42 



1,39 



1,4 



1.46 



1,44 



1365 



1328 



1342 



1377 



1302 



1309 



1287 



1412 



1409 



1369 



1439 



1443 



1386 



1370 



1366 



1448 



1424 



1385 



1449 



1169 



Rödbenan har inom gamla verlden en mycket stor utbred- 

 ning; är temligen talrik på Island, dit hon i sommardrägt kom- 

 mer den 10 — 15 april; häckar både på de högre bergsslätterna 

 och 1 dalarna, på ängar bland högt gräs, Kruper. Lägger 'ägg 

 i slutet av maj. Fåber fann små ungar den 9 juni; i senare 

 hälvten av juli draga unga och gamla till kusten; bortflytta i bör- 

 jan av oktober, stundom visa sig likväl somliga till i december. 



På Färöarna icke sällsynt, erhölls den 26 maj 1857, H. Mul- 

 ler; i medlet av april, enligt Landt, som sade, att man trodde 

 dem draga bort, då sommarvärmen började. 



I Ostfinmarken är hon under vår, sommar och höst allmän, 

 Sommerfelt; kommer till Varangerfjorden den 12—23 maj; enl. 

 meddelande av Nordvi kommer hon till trakten av Vadsö om- 



kring den 12 maj och är mycket talrik; häckar på sumpiga än- 

 gar med dvärgbjörk i trakten av Tromsö, M. Th. v. Heuglin. 

 Kom år 1857 till Bodö den 16 maj, F. o. G. Godman; på 

 Lofoten den vanligaste arten i slägtet, Barth. Häckar i Norge 

 i allmänhet talrikt, i synnerhet långs åt vestkusten, likaså på Jä- 

 deren; kommer till Kristianiatrakten i slutet av april, har enligt 

 CoLLETT nykläckta ungar i första veckan av juni; således ej en vecka 

 tidigare än på Island; bortflyttar i september. Allmän på Dovre. 

 Enligt Barth bebor hon videregionen, men är inskränkt till vissa 

 lokaler. Uppehåller sig, enligt Hans Ström, vid elvarna i Sönd- 

 mör, när laxen börjar gå till, och kallades derför »Laxe-Tite» 

 eller »Lax-Titring». B oxe fann henne mycket talrik vid havs- 

 kusterna. Kommer till Lapland i medlet av maj; häckar i medlet 



