RODBENA. TOTANUS CALIDRIS. 



423 



av juni på marken ibland gräs^, utan bo, flyttar bort i slutet av 

 september, Schrader; går upp till foten av fjällen över björkre- 

 gionen, talrikare närmare Kölen, Löwenhjelm; särskildt må näm- 

 nas Virijaur, derifrån jag erhållit flere, fälda den 12 juli 1876, 

 och Jockmock (se ovan); kusten av Botniska viken, men omtalas 

 sällan från Sveriges nordliga trakter; finnes här och der vid Fyris 

 å, SEaERSTRöM; kom till Mörkö om hösten den 25 augusti, bort- 

 flyttade derifrån den 2 september, Ekström; H. Gadåmer såg 

 den vid Vartofta i Vestergötland, häckande; i Örebrotrakten säll- 

 synt och endast under flyttning, enl. Högberg; men endast en 

 gång erhållen i augusti, enl. Sundström; i Kils socken; erhölls av W. 

 v. Wright den 26 juni 1837, och en dununge den 29 och 30 i samma 

 månad i Bohuslän, enligt skriftlig uppgift; häckar der sparsamt, enl. 

 meddel. av Kolthoff, även på de yttersta öarna;är allmän, enl. Malm, 

 som dock aldrig funnit henne i Göteborgstrakten eller in i landet. 

 Emellertid uppgav M:lén till Nilsson, att hon vid Göteborg var 

 mycket allmän. (Till följd derav, att herr M:ns uppgifter visat sig 

 oriktiga eller opålitliga, komma de härefter att förbigås.) Kom- 

 mer, enligt Wright, i april. På O. Smålands skär ganska all- 

 män, kallas 'Norapjuka', Tiselius; även allmän på Öland, i kärr 

 vid stranden, Meves; erhållen den 28 juni 1867, enligt meddel. 

 av Arnell; häckar på Gotland, allmän, Andrée; talrik på större 

 myrar, holmar och skär, Kolmodin; i Bleking. I Vestra Vram, 

 Skåne, under flyttning allmän, Lilljeborg; N.Ö. Skåne likaså, 

 Wallengren, erhållen den 25 april vid Trolle-Ljungby, enligt 

 brev 1845 av H. Gadamer, som senare, 1852, uppgiver den såsom 

 vanlig och häckande; kommer i augusti till trakten av Ringsjön, 

 enligt meddelande av C. Möller; erhölls på Kläppen vid Fal- 

 sterbo den 8 juli 1842, N. Brtjzelius, den 16 juni 1868 och den 

 11 september 1874, D;r A. L. Grönvall. De äro här vanliga. 



Att de, såsom Nilsson säger, ej låta se sig vid havsstränderna förr 

 än ungarna äro flygga, bör så förstås, att de då äro talrikast och 

 förekomma på platser, der de vid andra tider saknas, och i Skåne 

 stundom i stor mängd. De bortflytta, enligt Nilsson, i septem- 

 ber och återkomma i slutet av april. 



Ar i Danmark den allmännaste arten i slägtet, häckar på 

 Jutska; halvön allmänt och även på öarna nära kusterna. Kom- 

 mer dit i april, flyttar bort i augusti och september, då draget 

 även eger rum norr ifrån. Häckade i Tarm vid Ringkjöbings- 

 fjorden i maj, Elwes; har träff*ats den 23 februari, Benzon hos 

 Dresser. 



I Finland häckar hon och förekommer enligt Palmen i syn- 

 nerhet på norra och södra kusterna, men är in i landet sällsynt; 

 i Helsingforstrakten allmän på skär, hon kommer dit i början av 

 maj; går i bergen upp till videts övre gräns; häckar i Pudas- 

 jervi. I Utsjocki både gamla och unga erhållna, Dresser. 



Häckar i Petersburgs guvernement, J. v. Fischer. Häc- 

 kar temligen sällan vid Libau, H. Goebel; sågs av Heuglin på 

 Waigats; i Arkangel om sommaren; häckar sällsynt i Turkestan, 

 enligt Dresser, men synes der annars icke vara sällsynt; i Ural 

 från 59V2° n. lat. sällsynt; häckar vid 58^2° och vid Sarepta. 

 BoGDANOW omtalar den bland foglarna på Kaukasus; erhölls den 

 17 december 1879 av Rådde i Tiflis; enligt Rådde även i syd- 

 östra Sibirien; häckar vid Okotska havet, v. Middendorff. 



Till Riigens N.V. kust och på Hiddensö vid Östersjösträn- 

 derna var han kommen den 21 — 29 mars 1853, enl. Schilling u. 

 QuiSTORP, och de flesta hade ungar på öarna den 15 till 19 juni 

 1859, Holland; de flesta hade ungar, men andra även färska 

 'ågg^ under ett år fulla kullar den 6 maj, Quistorp; de kommo 

 våren 1860 i sista hälvten av april. 



