432 



TRASKSNÄPPA. TOTANUS STAUNATILIS. 



yer och vicker, nemligen den 1 och 16 januari; sågs i en större 

 regndamm den 24 december 1850 av bröderna Brehm; i Nilda- 

 len sällsyntare än Actitis hypoleiicos^ R. Hårtmånn. Tåylor fann 

 henne sällsynt; sedd i december vid Blå Nilen; erhållen i sommar- 

 drägt vid Hvita Nilen, se ovan; sedd vid Massaua vid Röda havet; 

 Kordofans träsk i medlet av oktober. Tanasjön i februari, i Ga- 

 labat i full sommardrägt, fäld i slutet av april; förekommer spridd 

 söder ut till Abyssinien, Heuglin. Enligt Shellet icke sällan 

 parvis i Egypten och Nubien ibland Totanus glareola. Sommar- 

 drägten börjar i mars. Hon förekommer även i Damara, An- 

 dersson; nära Denderah på låg mark ett exemplar, Taylor; vid 

 Colesberg och George, der hon skall vara allmän. Port Natal, Kap, 

 Layård, Gurney. 



I Indien, enligt Blyth, mycket allmän; likaså i Oudh och 

 Kuraaon under den kallare årstiden, Irby; på Ceylon, enligt 

 Legge; enligt Jerdon på fält med risbrodd i stora flockar, på 

 bankar i Trichur sjön i S. Malabar m. fl. st. I Kina sällsynt, David & 

 Oustalet; erhållen i Amoy, Heuglin; på Hainan sågs hon den 5 

 februari; i Puchow, Swinhoe. På Formosa erhållen endast en 

 gång, den 30 augusti nära Tarwanfu, der en liten flock visade 

 sig. Flyttar, enligt Gould, ända till Australien. 



Träsksnäppau liknar till sitt beteende och läte m. m. mycket 

 Totanus glottis. Uppehåller sig mest vid sött vatten. Naijmann, 

 som synes hava egt henne levande, säger, att hon har en myc- 

 ket lätt gång, trampar icke på hela tårna, utan endast på yttersta 

 tredjedelarna av dem; bär kroppen, då hon står stilla, vågrätt, 

 och halsen S-formigt böjd, men skrämd rakt uppåt sträckt, brö- 

 stet höjdt och fjädrarna åtliggande, så att hon får qH mycket 

 smäckert utseende. Alla rörelserna äro lätta och W^ligSi; flygten, 

 nästan påminnande om svalans, liknar samslägtingarnes; men 



fogeln skiljes även under flygten från dessa genom sin spensliga 

 byggnad. Hon är i allmänhet särdeles skygg, likväl skall hon 

 på Malta icke visa sig sådan. Till lätet liknar hon Tot. glottis; 

 'tjia tjia' är lockljudet, och hanens läte under parningstiden lik- 

 nar även det hos nämnda art, men det är något svagare, och 

 man får även höra det på platser, der fogeln icke häckar. Bailly 

 tecknar lätet med 'fli-hy'. 



Sin föda söker hon på dyiga stränder; den består huvudsak- 

 ligen, för så vidt man känner, i vatteninsekter och larver, och 

 hon förtär även små, på stränderna levande skalbaggar. 



Boet utgöres, enligt Baldamus, av en liten fördjupning med 

 bädd av några strån, och hon lägger 4 'ågg. Ungen trycker hårdt, 

 innan han är utvuxen. Till följd av fogelns skygghet är han 

 mycket svår att fälla; har fångats i Tyskland i nät. Köttet skall 

 vara utmärkt godt. 



Fogelns bland fjädrarna levande parasiter äro okända. I 

 tarmkanalen leva: Tcenia totani Rud. och T, crassirostris Krabbe. 



Totanus Gesn., Av. 1855, 499. Aldkov., Orn. III 1635, L 20. C. 23 p. 126. 



\Crex Aristot., Bell., Jonst., Av. 1657, 108. Crex Belloni Aldeov. 1. c. 

 126, av någon hitförd, synes röra Gallinula crex]. 



Scolopax totanus L. S.N. XII 1766, 245. Ph. Mull., L. S.N. II 1733, 400. 

 (nec Fn, Sv., nec S.N. X, nec Gm , vix Bergifs Tal. 1887, 86). 



Totanus stagnatilis Bechst., 1794' Nat. D. 20 II, IV 1809, 261. Meter, 

 Wetter. Ann. 1809, 274. Mey. u. W., Tasch. II 1810, 376. Ctjv., e! 

 A. 1817, 493. Temm., Man. II 1820, 647, IV 1840, 414. Behlen, 

 Först- u. Jagdthierg. 1826, 407. Naum., V. D. VIII 1836, 171; XIII 1861, 

 v. Blås. u. Bald., 244. Schinz, Eur. Fn. I 1840, 332. Kets. u. Blås., 

 Wirb. Eur. 1840 n. 326. Landb., Isis 1842, 196. de Serres, Migr! 

 1842, 116. Zaw., Fn. Gal.-Buk. W. 1840, 102. Schleg., Rev. 1844, 

 XCIII. Malh., Fn. Sic. 1843, 189. v. d. Muhle, Orn. Griecli. 1844^ 

 99. Naijm., N-a 1850, 2 H. 8. Löbenst., N-a 1850, 3 H. 15. Vidal, 

 Madr. Mem. 1851; J.f.O. 1855, 313. Bald., N-a 1852, 85. Fritsch,' 

 J.f.O. 1853, Extr. 34. Hartl., J.f.O. 1854, 296; 1855, 361; W. Afr. 

 1857, 233. Bailly, Orn. Savoie, IV 1854, 141. Llotd, Anteckn. II 



