KÄRRSNÄPPA. TOTANUS GLAREOLA. 



451 



Födan utgöres av insekter och larver, hvilka leva i kärr, så- 

 som av mygg och Lihellula^ stundom även av mindre skalbaggar, 

 mindre daggmaskar, mycket små mollusker, hvarjemte man i ma- 

 gen finner sand. Hon söker sin föda i vatten med dybotten och 

 kärr, innan dessa blivit uttorkade, I och för studiet av foglar- 

 nas flyttning vore det av vigt att alltid taga till vara maginne- 

 hållet hos de foglar, som undersökas. 



Dess spel under parningstiden omtalas av Collett m. fl. 

 Det består deruti, att hanen länge svävar högt och i vida kret- 

 sar, skrikande 'hylli hylli hylli'. 



v. Degs TE beskriver saken på följande sätt. Om våren hö- 

 jer fogeln sig på fladdrande vingar och sänker sig åter och för- 

 nyar dessa rörelser under ständigt upprepande av sitt läte: 'hit- 

 tit . . . tlia' med utdragna toner. Det är ett slags spel, som man 

 isynnerhet får höra om våren, även på platser, der hon icke häc- 

 kar. Även under flyttning skrika foglarna flitigt åt hvarandra. 



Till häckningsplats väljer hon ett öppet kärr med tuvor och 

 stundom ett till en del bevuxet med små buskar. Boet är en liten 

 grop på en tuva eller annan liten upphöjning, hvaruti hon lägger 

 sina 4 'é.gg^ i Tyskland i slutet av april eller början av maj, hos 

 oss i Lappland och mellersta Sverige oftast i början av juni. 

 Alla uppgifter om att hon bor i träd måste anses bero på för- 

 vexling. 



Ruvningen varar, enl. Nåumann, 14 till 16 dygn. Båda kö- 

 nen hava liggfläckar. Ungarna utkläckas hos oss på de tider, 

 som här ovan vid beskrifningarna av dem blivit omnämnda. De 

 lemna boet, så snart de blivit torra, gömma sig väl vid fara, hv^ar- 

 under föräldrarna skrikande flyga omkring stället, och även hanen 

 visar stor ängslan om ungarne. Dessa bliva flygga i Tyskland 

 i början av juni, hos oss mycket senare, dock kan jag icke nu 



uppgiva tiden, troligtvis något förr i södra Sverige än i norra 

 delen av Skandinavien. 



Även Kärrsnäppan har sina fiender uti små Falkar och Hö- 

 kar. Ägg och ungar tagas av Kråkor, ävensom av Rävar. 



För egentlig jagt är hon icke hos oss föremål, och hon 

 skjutes endast tillfälligtvis. I Tyskland fångades hon förr i 

 snaror. 



Köttet är utmärkt och anses nästan lika välsmakande som 

 Beckasinens. 



Fogeln kan även lätt såsom halvtam underhållas inom hus 

 på samma sätt som samslägtingarna. Såret hos en vingskjuten 

 fogel skall lätt läkas. 



Ibland fjädrarna leva; Docophonis cordiceps Gieb., som även 

 bor på Totanus maculatus^ och Nirmus obscurus Burm., Nitsch, 

 som även förekommer på Limosa oegocepliala och Aet, hypoleucos. 



Uti inelvorna lever Tcenia variahilis Rud., som även före- 

 kommer hos Vanellus cristatus och flere andra vadare. 



Chalidris nigra 'Bell'. Aldr., Orn. Ill 1635. L. 20, 'C. 26 p. 127 JoNST., 



Av. 1657, 109. 

 Tringa n. 151+ 152. L., Fn. I 1746, 56; S.N. IV, 1748, U. 

 Tringa glareola L., S.N. X 1758, 149; Fn. II 1761, 65; S.N. XII 1766, 



250 (Tr. ochr. /9). Gm., L. S.N. 1788, 677. Lath., Ind. II 1790, 730. 



Lath., Bechst., III I 1796, 143; IV ii 1812, 447. Meyer, Wetter. Ann. 



1808, 274. Meyer u. W., Tasch. II 1810, 387; Vög. Liv- u. Estl. 1815, 



203. Walther, Forstphys. II 1818, 180. J. Franklin, P.Z. S. 1831, 124. 

 Tringa liUorea, L., Fn. II 1761, Q6; S.N. XII, 1766, 251. Brunn., Orn. 1764, 



52 [nec T. 1. var.]. Ph. Moll., L. Nat. II 1773, 413. MItll., Prodr. 



Z. D. 1776, 25 [Syn. Brunn., leg. 177 nec 178]. Gm., L. S.N. 1788, 



677. Lath., Ind. II 1790, 731. Pall., Zoogr. II 1811, 195. 

 Tringa ochropus /9 Tr. glareola L. S.N. XII 1766, 250. (Git. Fn. 185, err. 



typ. pr. 184). 

 Totanus glareola Temm., '1815'; Orn. II 1820, 654; IV 1840, 416. Nilss., 



Orn. II 1822, 66; Fn. II 1858, 220. Teilmann, Danm. o. Isl. Fugl. 



