DRILLSNÄPPA. ACTITIS HYPOLEUCOS. 



461 



parvis, i synnerhet på steniga och sandiga stränder av insjöar 

 och rinnande vatten, och häckar även på sådana ställen. Hon 

 säges stundom sätta sig i träd, är livlig i sina rörelser, vippar 

 med stjerten, springer snabbt, flyger med nästan fullt utsträckta, 

 men neddragna vingar, simmar även och dyker väl, och hon simmar 

 då med tillhjelp av de utbredda vingarna. Detta sätt att dyka 

 iakttogs redan av Fab!er även hos en ung Hcematopus ostreolo- 

 guSy C/iaradrius hiaticula och Tringa alpina. 



Lätet är 'siipiip' och 'tillerili', höres ofta under flygt, angi- 

 ves även liknande 'dsi dsi'. J. W. Grill har iakttagit, att i Ne- 

 rike hördes under första hälvten av maj 1845 hvarje afton om- 

 kring kl. 10 ett klagande, drillande skrik, men ej på andra tider. 

 Det fortfor under maj och första hälvten av juni. Det var så 

 regelbundet, att det aldrig hördes V* timma före eller efter kl. 

 10. Mot slutet av juni och i början av juli var fogeln mindre 

 punktlig. Den 8 augusti kl. 10 e. m. hördes lätet för sista 



gängen. 



Födan utgöres av insekter, såsom skalbaggar, fluglarver och 

 små vattendjur. 



Boet träfi^as nära vid stränderna, än under barrträdsplantor, 

 än bland Menyanthes trifoliata, än bland gräs eller i en fördjup- 

 ning i sanden, med bädd av mossa eller torrt löv. Det är ofta 

 ganska svårt att finna. 



Ägg vanligen 4, men ofta 5, någon gång 6. Stundom synas 

 två honor hava lagt ägg i samma bo. Äggen ligga alltid med 

 spetsarna mot boets midt. Tages något deraf, övergives boet, men 

 det har även iakttagits, att fogeln bortför äggen till ett nytt, i 

 hast tillredt bo, Taczanowski, och att honan värpt om ett par 

 små 'ågg^ HiNTZ. Fogeln låter ej lätt skrämma sig, då hon 

 ruvar. 



Till fiender har hon de mindre Falkarna, hvilka hon söker 

 undfly på samma sätt som andra närstående arter. 



Köttet är godt, anses av somliga för utmärkt, av andra för 

 sämre än av närstående foglar. 



Bland fogelns fjädrar leva: DocopJiorus fräter Giebel; Nir- 

 mus obscurus Nitzsch och Colpocephalum ochraceum Nitzsch. 



I inelvorna äro funna: Filaria obvelata Crepl., i matstrupen, 

 likasom hos Mergus serrator] Trichosoma totani v. Linsto w, i 

 blindtarm; Distomum vitellatum v. Linst.; D. macrophallos v. 

 LiNST. Taenia arionis v. Siebold, även hos Arion empericorum'^ 

 T. stellifera Krabbe, även \\o^ Scolop ax major \ T. paradowa Rud-'^ 

 T. filum Goeze, även hos flere andra vadare. 

 HypoleuGos Gesn., Av. 1555, 493. Gesn. red., 1669, 233. Alde., Orn. 1635, 



L. XX C. 49, p. 135. JoNST., Av. 1657 110. 

 MotacillcB genus Gesn., Av. 595. 

 Tringa quinta JoNST., 1. c, 112. 



Tringa minor WiLL., Orn. 1676, 223. Eat, Syn. 1713, 108. 

 Tringa n. 147 L., Fn 1747, 54. 

 Tringa liypoleucos L., S.N. VI, 1748, 26; X 1758, 149; Fn. II 1761, 65; 



S.N. XII, 250. Beunn., Orn. 1764, 52. Gadd, Sjöfogel 1769, 10, Bec- 



casin. Ph. Mull., L. Xat. II 1773, 411. Mull., Prodr. 1776, 25. 



Beeg., Tal. 1787, 102. Gm., L. S.N. 1788, 678. Lath., Ind. II, 1790, 



734. Ödm., Wermdö 1792, 72. Lath. Bechst., III, i 1796, 148; 



IV 1812, 451. Kétz. Fn. 1800, 188. Metee, Wetter. Ann 1809, 56. 



Bechst., Jagdwiss. II 1802, 127. Hoesf., Birds of Java, Tr. L.S. 



1821, 192. Edm., Mem. Wern. Soc. 1823, 273. Fabee, Hochn. Vög. 



1826, 192. W. v. Weight, V. A. Handl. 1826, 298. J. Feankl., P. 



Z.S.|1831, 124. Glas., Z.G. 1868, 152. [Nec Scoresbt, ef. Malmgr., 



Öfv.^V. A. Förh. 1863, 118.] 

 Guinetta Beiss., Orn. V 1760, 183. Ed. 1760 II 260. 

 Tringa camäus Ketz., Fn. 1800, 189. [Nec L.] 

 Tringa cinclus Boddaeet, Tabl. pl. enl. 850. Mey. u. W., Tasch. II 1810, 



389. Mey., Vög. Liv- u. Esthl. 1815, 204. Walchn., Orn. Bodenb. 



1835, 128. [Nec L.] 

 Tringa leucoptera Pall., Zoogr. II 1811, 196. 

 Totanus hypoleucos Temm., Man. II 1820—40, 657; IV 419. Braak, Cat. 



