BREDNÄBBAD SIMSNÄPPA. PHALAROPUS FULICAEIUS. 



473 



endast vid S.V. kusten. Små ungar träffas stundom vid Rey- 

 kjavik. 



Om dess förekomst på Färöarna har jag i hela den stora 

 mängd skrifter, som jag genomsökt, endast funnit en uppgift, 

 nemligen uti Collins Cat rer. nat. 1865, hvaruti namnes en 

 hona i sommardrägt från Färöarna. Något misstag bör häri icke 

 kunna hava insmugit sig. I alla händelser har uppgiften und- 

 gått ornitologernas uppmärksamhet, t. o. m. Collin sjelv vid 

 utgivandet av Kjjirböllings arbete. 



Hon är på Spetsbergen icke sällsynt, häckar vid Bellsund; 

 träffad vid Isefjorden; på vestkusten allmän, enstaka förekomma 

 vid ostkusten. S. Loven hemförde ett par från Spetsbergen, se 

 ovan; Wolley erhöll även en derifrån. Alla de svenska och flere 

 andra expeditioner åt dessa trakter hava träffat henne der. 



Vid Mortensnäs sedd före 1861 av Nordvi flere gånger mot 

 slutet av augusti i sommardrägt, Sommerfelt. Nordvi har i brev 

 år 1879 meddelat, att han i det inre av Varangerfjorden vid 

 Mortensnäs sett henne några gånger i oktober, men aldrig mer 

 än 2 stycken hvar gång. År 1845 fälde han några stycken på 

 Vardö i september. Hon har ej funnits häckande hvarken här 

 eller i andra trakter av Skandinavien. Schrader säger, att hon 

 på flyttning besöker Varangerfjorden under oktober och november 

 nästan hvarje år. På Vardö erhölls den 12 oktober 1844 ett par i 

 nästan full vinterdrägt. Palmen säger, att hon visar sig under 

 flyttning årligen i ringa antal i Varangerfjorden dragande 'ifrån 

 vester till öster', en vigtig underrättelse, om den bekräftar sig. 

 I allmänhet är hon i Norge oregelbunden i sina besök, de flesta 

 erhållna om vintern och i vinterdrägt; flere gånger träffad på 

 öarna utanför kusterna; erhållen den 5 nov. 1834 och hösten 1847, 

 Rasch, Collett, även under ett år i januari. 



Sundevall, Svenska foglarna; fort i, af Kinherg, 1881. 



Har icke träffats i Lapland eller N. Sverige, icke heller i 

 det inre av landet och, mig veterligen, endast på följande stäl- 

 len. I Gefle en gång. Hartman. Vid Ottenby fäldes en den 6 

 oktober 1876; den lärer hava tillhört en mindre flock, enl. brev 

 från KoLTHOFF. På hösten erhållen i Skåne, Nilsson. Dessutom 

 en gång i N. Skåne d. 18 november 1865 i vinterdrägt, Wallen- 

 gren. 



I Danmark är hon väl även sällsynt, men har dock träffats 

 der vida oftare; intill år 1876 tillsamman åtminstone 12 gånger under 

 de då förflutna sista 50 åren, och under månaderna oktober till 

 mars, derav flera under november. Även i Öresund har hon vi- 

 sat sig, och CoLLiN omtalar ett fall, då en i slutet av november 

 1874 uppehöll sig utanför Langelinie vid Köpenhamn. Hon var 

 så litet skygg, att man kunde iakttaga henne på 5—6 stegs av- 

 stånd. Stundom dök hon och kom åter upp på ett par famnars 

 avstånd, men hon sökte dock mest sin föda med att på flytande 

 tång plocka sniglar och dylikt, hvarvid hon, som en and, stod 

 på huvudet. Dessa iakttagelser meddelades av hr. Fencker. 

 Träffad vid Helsingör i november — mars och vid Varde, vestku- 

 sten av Jutland. 



Vid östra kusten och ännu oftare vid den vestra av Slesvig 

 och Holstein flere gånger iakttagen; synes regelbundet draga 

 hitåt, träffad från senare hälvten av oktober till mars månads 

 slut. År 1876 'vinterfogel', år 1879 visade hon sig redan i sep- 

 tember och iakttogs flere gånger i Nordsjön vid Husum, Roh- 

 weder. Erhållen vid Kiel, Boie, och vid Flensburg 5 nov. 1837, 

 den 26 juni och 4 mars, Kj^erbölling. 



Vid Helgoland om hösten på flyttning; både unga och gamla 

 förekomma i stort antal, Cordeaux m. fl. 



Statsrådet v. Nordmann nämner, att hon erhölls 1841iEsbo; 



lOé 



