SANDLOPARE. CALIDRIS ARENARIA. 



483 



Hudson-viken enligt Vieillot, Latham; mellan samma vik och 

 sjön Winipeg, Blakiston. Häckar i N. Amerika n. om 55" n. 

 br., flyttar långs Ö. kusten från Texas till Maine mycket talrikt, 

 Audubon; Montreal enligt A. Hall. 



Feilden omtalar, att han på kusten av Grinell land, vid 

 Smiths Sund, 82° 33' n. lat., såg fogeln första gången den 5 juni 

 parvis; 'ågg erhöllos den 24 juni 1876. Den 8 augusti voro de 

 unga med dun på fjädrarna fl3'^gga och följde föräldrarna. 



På Bermudasöarna i september och november, Wedderburn. 

 Yukatan, Lawr. Allmän vid St. Augustine och i stor mängd vid 

 Indian River om vintern, Allén. 



På Kubas kust erhållen i juli; i slutet av september ej säll- 

 synt; en gång i ren vinterdrägt, Gundlach. Portorico, Stahl, 

 Gundlach; synes vara sällsynt, då den endast en gång här träf- 

 fats. En erhållen i Britiska Honduras, Salvin. På Jamaika 

 skall han om vintern vara talrik. Gosse. Central-Amerika vid 

 Stilla havets kust i mars talrik, Sclater, Salvin. I Britiska Gui- 

 ana erhållen av Schomburgk, Cabanis. Brasilien, L. Brehm, i 

 Cartagena, Baird. 



På Alaska, Dall, Bann.; på Marshallöarna i slutet av okto- 

 ber 1879 i full vinterdrägt, Finsch; Valdivia, sydligaste delen av 

 Chile, Philippi, Hartlaub. 



DuRNFORD omtalar, att han av en flock sköt ett par den 30 

 december vid Tombo-udden, Patagonien. Omtalas även från Nya 

 Seland. 



Nya verldens fogel omtalas såsom större än gamla verldens, 

 A. och E. Newton. 



Sandlöparen håller sig utom häcktiden förnämligast vid san- 

 diga havsstränder. Flygten är snabb ; han flyger långs stranden 

 vanligtvis över vattnet; är föga skygg, och man kommer honom 



lätt inom håll och kan till och med driva honom lång väg fram- 

 för sig; synes i allmänhet vara mycket fredlig, men Faber om- 

 talar, att fogeln försökte från stranden på Grimsö, med sänkt hu- 

 vud och uppstående halsfjädrar, bortjaga Tr, alpina^ Tr. maritima 

 och Strepsilas coUaris, 



Vid flyttning än ensam i små flockar, än sälla sig många 

 tillsamman, så att man träfl^ar flockar om 50 stycken till flere 

 hundrade, fastän knappt i vårt land. Flyttar om natten, håller 

 ofta sällskap med Tringa alpina. 



Lätet är ett enstavigt pipande 'pitt' eller 'vitt'. 



Födan utgöres av små maskar, insekter, deribland skalbag- 

 gar, larver och andra smärre djur, som de söka i synnerhet i 

 skummet på stranden. Magen innehöll hos en, som undersöktes 

 av Ku HL, utom sand, små snäckor, även många lemningar efter 

 Amphitrite auricoma. Enligt Feilden förtärde han, liksom andra 

 vadare, knoppar av Saxifraga oppositifolia. De unga och gamla 

 förtärde även insekter. Små insekter utgöra nog de nykläckta 

 ungarnes huvudsakliga föda. 



Om fogelns fortplantning känner man icke mycket. De 'ägg^ 

 som förut blivit omtalade och avbildade, ansågos av Gould osäkra. 

 Från Andersson River, N. Am., erhöll emellertid Smithsonian 

 Institution 'ågg^ vid h vilka hanen sköts, och A. Newton erhöll 

 ett sådant från nämnda samfund. 



Boet^ funnet åtskilliga 100 fot över havet, utgjordes av en 

 liten fördjupning i midten av en lutande Salix aretica. Boets kant 

 är av vissnade blad och några hängen från förra året. Hanen 

 7mvar äggen; om även honan ruvar, omtalas icke. 



Han jagas här endast tillfälligtvis; då han under flyttning 

 förekommer talrikt, kan man skjuta 12 — 15 och flere i ett skott, 

 emedan de hålla sig tätt till samman. Kan även fångas med 



