508 



SPOVSNÄPPA. TRINGA SUBARQUATA. 



erhållit fogeln, hvars näbb mycket varierar i läng-d, men att full- 

 vuxna foglar hade näbbets längd endast 1 inch = 25,4 m.m., hvilket 

 synes visa, att fogeln icke kan vara densamma som vår. 



I N.O. Afrika erhållen i sommardrägt, A. Brehm. I Egyp- 

 ten och vid Röda havet om vintern mellan Savakim och Bab-el- 

 Mandeb ensam eller i små flockar; vid Somali-kusten i oktober 

 och november, v. Heugltn, Golosakch den 8 maj, Shelley. Mo- 

 zambik och Zanzibar, Sperling. Enl. Layard allmän på S.Afri- 

 kas kust, erhållen den 26 april i full vårdrägt. Transvaal i full 

 vinterdrägt den 24 nov., Ayres. Vid Natal besöker hon vid ebb 

 den dyiga kusten, är livlig och flyger snabbt, Gurney. Vid Kap, 

 Temmtnck, enligt Finsch talrik om vintern. 



På N. kusten av Madagaskar såg Pollen betydliga flockar, 

 men aldrig före medlet av oktober; även erhållen av Grandidier, 

 exemplar finnas härifrån i Leiden, v. Heuglin. På Mauritius er- 

 hållen i övergångsdrägt. 



I Oudh och Kumaon, enligt Irby, tillfällig under den kalla 

 årstiden. I Persien är hon träffad, enl. Yarrell. Omnämnd från 

 Kattiavar, Vestra Indien, J. H. Lloyd. En hane erhölls på S. 

 Andaman den 22 mars, Lord Walden. I Indien förekommer hon 

 i stort antal, torgföres i mängd i Calcutta, Blyth. En hane sköts 

 den 7 sept. i Gilgit, 'tydligen på flyttning söder ut', Biddulph. 

 På S.O. Ceylon under S.V. monsonen mycket talrik, lekte redan 

 der, Legge. 



I N. Kina funnen av Swinhoe, som erhöll henne mellan 

 Takoo och Peking. Shanghai vid Peiho från aug. till dec. I 

 Amoy och å Formosa i maj i övergångsdrägt, Heuglin. David 

 såg henne i stort antal på Kinas kuster; i Mongoliet i sommar- 

 drägt. Ostindiska öarna. Nya Guinea, enl. Temminck m. fl. Java, 

 Horsfield. 



I Australien förekommer hon i vinterdrägt och kan ej skiljas 

 från indiska och europeiska exemplar, G guld, Blyth. N. Seeland, 

 Finsch. 



Sades häcka i N. Grönland nära Christianshaab sommaren 

 1878, då hon ej skulle vara sällsynt. L. Kumlien hemförde till 

 Smithsonian Institution 2 ägg, som han lärer erhållit av Fincker; 

 de beskrivas av Brewer. P:]mellertid anmärker Feilden med 

 skäl, att denna trakt är väl undersökt av flere forskare, utan att 

 de funnit fogeln der, än mindre häckande, och att hon knappt 

 kan anses mer än tillfällig vid Förenta Staternas kust. Redan 

 AuDUBON ansåg, att hon endast förekommer tillfälligtvis i N. 

 Amerika, han kände henne såsom sällsynt på Floridas kust, der 

 hon erhållits om vintern, och från Massachusetts. Enl. Gerhard 

 känd från Georgia; även iakttagen i Maine; i Nya England säll- 

 synt; S. Carolina, Coues m. fl. Härav torde framgå, att denna 

 art icke kan anses endast tillfällig i N. Amerika. 



Vi hava väl flere uppgifter om Spovsnäppans förmenta häck- 

 ning i sydliga trakter, men de måste alla anses förhastade och 

 hava berott derpå, att man der erhållit henne även under som- 

 maren. Såsom vi sett, uppehålla sig många under sommarmåna- 

 ^derna uti flere sydliga trakter, men häckande har man der icke 

 funnit dem. De enda säkra underrättelser, vi om hennes häck- 

 ningsplatser ega, äro de, som vi redan, pag. 505, påpekat. 



I avseende på hennes flyttning må nämnas, att hon inom 

 Skandinavien huvudsakligen, men icke uteslutande följer havs- 

 kusterna. De gamla hanarne synas flytta först, mot flyttnings- 

 tidens slut träffas sällan sådana, men väl gamla honor. Så för- 

 håller det sig även med andra Snäppor. Vårflyttningen iakttages 

 sällan. Den synes försiggå vida hastigare än höstflyttningen, och 



