534 



SMASNAPPA. TRINGA MINUTA. 



och risfält samt flodstränder^ Jerdon; även Blyth säger, att hon i 

 Indien är raycket allmän och vid Calcutta talrik, samt att hon 

 förekommer på hela Indiska arkipelagen, G. v. RosENBERa. 



I Oudh mycket allmän och i flock under den kalla årstiden, 

 Iebt. Ostindien, Java, Lichtenstein. På Ceylon talrikast under 

 S.V. monsonen, Legge. 



Ibland Malaya-foglarne räknas hon även, Lenz; en hane i 

 vinterdrägt erhölls på Pulo Battam, nära Singapore, den 25 nov. 

 1879, Kelham. På Celebes träffad i juli, A. B. Meyer. På Mo- 

 luckerna även, enl. Schlegel. N, Guinea, G. v. Rosenberg, men 

 fogeln härifrån anses av Sharpe och Dresser vara den s. k. 

 Tr, alhescens. 



I N.Kina vid Peiho-floden från aug. och till i dec. Erhölls 

 mellan Takoo och Peking och misstänktes vara en egen art. 

 Foochow vid kusten i sept., ofta i saltstepperna i inre trakter; 

 Amoy, SwiNHOE. 



N. Japan om hösten i små flockar, Swinhoe, Whitelt. 



Vandiemens land, enligt exemplar i Berlins museum, Pal- 

 men; Pelew-öarna, Hartlaub, Finsch; Nya Holland, Peron, 

 Lesson. Hon är även erhållen i New Britain, likasom Limosa 

 melanura, Lim, uropygialis^ Phalaropus angustir ostris, erhållen av 

 Brown, Finsch, hvarom underrättelse nu ingått. 



BoNAPARTE säger 1828, att hon är sällsynt i N. Amerikas 

 förenta stater. Walkers uppgift 1860, att hon påträffades under 

 'Fox' resa, berodde tydligen på en förvexling med Tr. maritima, 

 hvarjemte omtalas, att Ross erhållit henne vid Mackenzie. Swain- 

 SON och Richardson säga 1831, att hon häckar i polartrakterna, 

 på grund hvarav Blakiston 1863 säger, att hon skall hava träf- 

 fats vid Hudsons Bay. För övrigt har jag ej funnit henne om- 

 talad uti de amerikanska arbeten, som jag egt att tillgå, och 



anser jag derför, att fogein icke med säkerhet träffats i N. 

 Amerika. 



Gamla foglar i sommardrägt hava, enl. v. Heuglin, Ibis 

 1872, 63, en hårlik förlängning av vadtäckarne (troligen hos 

 nötta fjädrar). De gamla rugga om hösten förr än de unga, de 

 senare först i Medelhavstrakterna och ännu sydligare länder. 

 Vårruggningen sträcker sig icke till vingpennorna och av stjert- 

 pennorna endast till första paret (?), Naumann. 



Till sitt levnadssätt liknar hon mycket sina närstående sam- 

 slägtingar. Vid flyttning följa de flesta havskusterna, men ett 

 ganska stort antal även floderna. Av det föregående synes, att 

 hon även passerar linien och att många, de flesta troligtvis ett- 

 åriga foglar, icke alltid under första året återvända till sina födelse- 

 bygder. Det är även troligt, att många mycket gamla foglar kvar- 

 stanna på lämpliga sydliga platser. Flygten är snabb och lätt, 

 och fogeln håller derunder vingspetsarna riktade snedt bak- och 

 utåt. Ensamma äro de föga skygga, men väl då de leva flock- 

 vis. De flytta ofta i stora flockar om 100 st. och flyga nära 

 hvarandra. 



Om fortplantningen se ovan. Boet träffas på mossar i den 

 höga norden: föräldrarna hålla sig nära boet, ruva båda, äro der 

 ej skygga. Se Colletts senaste, här nedan uppgivna, avhandling. 



Lätet liknar 'dyrr dirrit';, höres på temligen långt håll och 

 påminner om ljudet av gräshoppor. Man säger, att det utgöres 

 av ett fint kvitter 'iimVdå hon lyfter 'vik-a vik-a'; på flyttning 

 även ett klingande 'tiiiii'. 



Födan olika vid olika årstider och ställen: i Kristiania fun- 

 nen utgöras av frön, i Danmark av insektlarver, små sniglar och 

 musslor, på Englands kust av små krustaceer, maskar, mollusker; 

 i Tyskland små maskar, insektlarver, flugor, mygg, små skalbaggar 



