554 



MORKULLÅ. SCOLOPAX RUSTICULA. 



6 par: 4>3>5>2>6>1, 1 mycket kort, hvita spetsar med rödbrunt spets- 

 dun, de övriga svarta, brunfläckiga med brungrå spetsar. Bröst långsåt 

 midten och sidorna gråbrunt med brunsvarta tvärband, för övrigt med hvitt 

 dun; mage med utskjutande gulhvita spetsar och ymnigt grågult dun, vid 

 fästet gråsvart; undre stjerttäckare grågula med svartbruna tvärband, vid 

 spolen bakåt pilformiga, spetsdun gråbruna; slaksida brun och gulbrun med 

 brunsvarta tvärband. Vingar avrundade, breda, bruna med svarta fläckar 

 och tvärband; tumvinge med 4 fjädrar, som äro fullt utvuxna; hand- 

 pennor stora 10, i utväxt, 4=5=6 >3> 9=2 > 10 > 1; spetsar, tvärband och 

 fläckar bruna; armpennor i utväxt 14, de innersta minst, svarta med bruna 

 tvärband: armbågspennor 5, små, inåt avtagande; överarmpennor 5, de mel- 

 lersta längst; handtäckare: 1 kortast, spetsig, mot spetsen gulhvit, harpunlik 

 svart teckning; de övriga svarta, brunfläckiga; ar mtäckare bruna med svarta, 

 enkla och delade tvärband, de mellersta med lika teckningar; kanttäckare 

 bruna, svartfläckiga; för undre täckare mest dun, sparsamt; undre handtäckare 

 endast små, gråbrunt svartspetsade dun ; undre armtäckare : grått, de mellersta 

 svart gulspetsadt dun; undre kanttäckare: gulgrått, undre överarmtäckare 

 svartgrått dun. Fötter blygrå; vadtäckare = bröstets sidor; skenben dunklädt 

 till hälen, dun ut- och baktill brunrödt, intill gulgrått med brunröda spetsar. 

 Tärs upptill svald, nedtill trind; framtill ringlad; tår: 3 > 4 > 2 > 1; 

 klor: 3>4>2>1, korta, hoptryckta, utsidan å 3 intryckt. 



30. Ung, 22 oktober 1875, Skåne. 



Pannan i midten med en liten svart fläck; kind rostgul, svartfläckig, 

 utan hvitt; haka framtill med en gulhvit fläck. Bröst rostbrunt; handpen- 

 nor 10: 1 utkant gulhvit, till roten fläckig, utfan brunhvitt, till största delen 

 med droppformiga svartbruna fläckar, mindre än hos n:o 14 och n:o 24, i 

 utväxt. Tärs framtill och upptill jemngrå utan dragning åt brunt; tår 

 brungrå. 



31. Hane, ung, 17 maj 1868, Stockholm. 



Panna hvitgul med svarta spetsfläckar. Huvud ovan och nacke svart 

 med 3 smala, rostgula tvärband; ögonvrå rosthvit med mörkbrunt band och 

 spetsfläckar; haka hvit. Hals och kräva rostgrå med mörkbruna tvärband. 

 Kyggens och skulderfjädrarnas spetsfläckar gråspräckliga. Bröst, sidor, mage 

 och undre stjerttäckare rostgrå med gråbruna och mörkbruna tvärband; 

 tumvinge mörkbrun med rödbruna brämfläckar; handpennor: 2>3>1, 1 

 mörkbrun med trekantiga, rostgula fläckar, intagande utfanet ända till spet- 

 sen; armtäckare, även de mellersta, rödbruna, fläckar och spoltrakter mörk- 

 bruna, de inre med rostgrå spetsfläckar. Tärs upptill bred, framtill med 

 vid fåra. 



32. Melanos, 10 april 1869, Skåne, Cael Möllee. 



Alla de delar, som annars äro bruna, äro vattrade med svart; stjert och 

 vingpennor intensivt svarta. Övre delar hava de annars ljusa ställena mörk- 

 bruna samt svarta och bruna tvärband. 



33. Hane, 11 april 1855, Göteborg, Lloyd, Göt. Mus. enl. Malm. 

 'Ovanligt liten.' 



34. Den 8 april 1867, Stehag, C. Möllee. 



Sen kull från föregående år? Mått uppgivna av Meves. 

 Anm. Sundevall antyder möjligheten av att armpennorna hos vadare 

 variera till antalet. Detta har här bekräftats. 



Ägg, Kort päronforraiga, hvita eller brunlivita; griindfläckar 



perlemortargade ; ytfläckar små, bruna, föga sammanflytande. 



1. 20 juni 1863, Tierp, Töengeen. Hvita, ytfläckar ljusa, olivbruna, få, 



2. 14 maj 1864, Karlskrona, Neeman. Olivhvitt med starkare bruna, 

 delvis sammanflytande fläckar. 



3. Arkangel. Brunhvita med ljust olivbruna, spridda ytfläckar. 



M 



Äggets längd 



D bredd 



3> spets 



D reduc. längd. 

 » rektangel 



la 



b 



c 



d 



2 



3a 



(b) 



46 



44,3 



44,1 



43,9 



43 



45,3 



44,9 



33,4 



33,6 



32,2 



32,5 



32,8 



34,4 



34,9 



12,6 



10.7 



11,9 



11,4 



10,2 



10,9 



10 



1,38 



1,32 



1,37 



1,35 



1,31 



1,32 



1,29 



1536 



1488 



1420 



1427 



1410 



1558 



1567 



Anm, Angående de små Morkullorna bör jag till det, som redan om 

 dem är nämndt, tillägga, att Hoffmann säger, att tallösa övergångar finnas 

 emellan de stora och de små, samt att ^ ej alltid är < J. Lindblad anser 

 även, att vi icke ega mer än en art Morkulla och att de, som häcka nordligast, 

 icke, såsom finnes uppgivet, äro de minsta. Hanf omtalar 1878 ett fåtal, som 

 träffades den 10 — 30 okt., såsom 'Blaufiisse', en 'liten rysk varietet'. 



Hvad min egen mening angår, får jag endast förklara, att bland dem,, 

 som jag undersökt från Sverige, icke funnits någon, som kunnat såsom art 

 eller varietet skiljas från de övriga, samt att de små, ovan beskrivna, alla 

 varit unga foglar. Då det emellertid blivit visat, att hos oss utkläckas 

 ungar mycket sent, blir derav en följd, dels att de sent flytta till mellersta 

 Europa, dels att de komma dit mycket mindre än de äldre, ävensom att 

 de kunna återkomma från södra Europa uti ännu outveckladt skick, emedan 

 det synes vara tydligt, att Morkullan, åtminstone stundom, under över- 

 vintringen lider brist på föda. Aggen från Arkangel äro störst. 



Den betydliga variation i storleken, som hos Europas Morkulla blivit 

 funnen, grundar sig alltså, enligt min mening, derpå, att hon uppföder två 



