556 



MORKULLA. SCOLOPAX RUSTICULA. 



R. T. Hennings. Häckar omkring Ultuna, men sparsamt; under 

 flere år erhållen i okt. och nov. och sedan snö fallit, enl. med- 

 delande av Segerström. Vid Vängsjöberg fans på flere ställen 

 omkring år 1867 godt sträck, som varade åtminstone in i juli 

 månad. Kom till Sigtuna år 1830 den 15 april, och år 1831 den 

 12, Söderberg, Upsala d.^1846. I Upsala län, enl. K. Befrdes 

 femårsber. 1871 — 75, är hon i jemnt avtagande; skjutes i mindre an- 

 tal än Tjäder och Orre. Upsala läns Jagtvårdsförening upptager 

 för 14 jagtdistrikt 165 Morkullor för 1873; av samma Jagtvårds- 

 förening fäldes mellan mars 1873 och mars 1874 tillsammans 201 

 st. I Östra och Vedbo härader år 1869 temligen allmän, men 

 synes vara sparsammare än förr, Timm. Odmån omtalar, att på 

 Vermdö voro vid midsommar ungarna knappt flygga. Kom år 

 1863 till mellersta Sverige tidigare än vanligt, i Stockholms- 

 trakten, sköts på drag i slutet av mars, annars vanligen omkring 

 den 6 april, Lindblad. Unge antecknad från mellersta Sverige 

 den 20 juli 1868, på Stockholms torg i okt. 1873, se ovan. Fischer- 

 STRöM säger i sin beskrivning över Mälaren, att hon hitkommer, 

 då Orren leker. År 1871 skall den första Morkullan hava vid 

 Stockholm erhållits den 14 mars, Lindblad. A en egendom vid 

 Stockholm, der på 1860-talet kunde skjutas på sträck 12 — 20 st., 

 skjöts 1875 blott en enda. År 1881 var morkullsträcket svagt i Stock- 

 holmstrakten och Mälardalen. Vid Södertelge sågs den första 

 den 18 april, Lindblad. Utanför Stockholm har sträcket ännu 

 i år, 1882, varit godt, se här nedan. Agg funna i aug., såsom 

 vid Segersta, den 11 aug. bo med 3 kläckfärdiga ägg, G. Engel- 

 HARDT, Meves. Uudcr den blida vintern 1877 — 78 träffades hon 

 till och med i Stockholms läns skärgård vid Sandemar den 3 jan.; 

 på Södertörn den 14 febr. ytterligt mager, Lindblad. Till Söder- 

 manland kom hon den 18 mars, Ekström. En unge togs der 



den 11 maj. Gr. C. Beck-Friis, Lloyd. År 1868 märktes i Söder- 

 manland hvarken minskning eller tillökning i antalet. I Jönsåker 

 och Bonö härader talrikare än förr; V. Södermanland i vanligt 

 antal, C. M. Lewenhaupt. I Södermanland hade hon ökats under 

 senare åren, 1869, enl. C. M. Lundquist. I Ö. Södermanland 

 häckar hon både på fasta landet och på öar, som passa henne, 

 dock ej talrikt. Hon drar på Hökö, Fogelö, Römerö, Hartsö, 

 m. fl. större öar, Sundström. Från Oppunda härad omtalas hon 

 1874 såsom strängt eftersatt, är i betydligt avtagande; hennes 

 fridlysande förordas, såvida hon tillika fridlystes i sydligare land, 

 Lewenhaupt. E. Bohnstedt säger 1877, att hon allt mer i N. 

 Södermanland avtager; år 1876 om hösten träifades en och annan, 

 men år 1877 ingen. I V. Södermanland vid Erstavik träffades 

 den 11 aug. 1866 Morkullungar, A. F. Hök. På Södertörn 1867 



o 



god tillgång; stort antal fans under höstjagten. År 1870 i Söder- 

 törn visade hon sig mycket avtagande, S. A. Palm. Från Tu- 

 ringe på Södertörn kom hon under åren 1867—77 mellan 26 

 mars och 29 april. Sistnämnde år fans 14 dagar efter hennes 

 ankomst knappt en enda kvar, så ivrig och allmän var förföljel- 

 sen, R. E. 



Häckade allmänt i Kils socken 1836 — 63, Löwenhjelm. 

 Häckar i Orebrotrakten allmänt, Högberg; förföljdes 1868 ej 

 mycket, Sundström. S. Nyköpings län var 1867 tillgången lika 

 som förut, Lewenhaupt. Vid Hästerum, i trakten av Söderköping, 

 hördes hon 1842 på drag den 30 mars; vid samma tid upphörde 

 Domherren att visa sig. Vid Finspong på drag 1843 den 16 

 april, 1844 den 10 april, 1845 den 18 april, enligt meddelande 

 av Lundborg. På Godegård i Östergötland 1860 talrik, C. Grill- 

 I Tjellmo, N. Östergötland, 1867 ganska sällsynt, F. Segerdahl. 

 I Linköpingstrakten var hon år 1866 allmän; få skjutna här, 



