562 



MORKULLA. SCOLOPAX RUSTICULA. 



flere gånger. Träffas även om vintern vid öppet vatten. År 1863 

 övervintrade en och annan. 



År 1837 mycket vanlig i Pommern, häckar der, Hornschuch, 

 Schilling; låg i synnerhet i unga barrskogsplanteringar, men 

 få i lövskog, v. Peeen; hon häckade här mest under senare (1855) 

 år, då snön legat länge; det anses, att modern bär bort ungen i 

 fötterna; häckar (1856) mera sällan i närheten av Östersjöns 

 kust än inne i landet. Hösttåget 1856, i synnerhet under okt., 

 rikligare än vanligt; få spårades i nov. under flere dagar i nyfallen 

 snö, WiESE. HoFFMÅNN sägcr, att det i sådana trakter, der den 

 första kullen utkläckes mycket tidigt, alldeles icke är sällan, att 

 hon häckar en andra gång. 



Till Greifswald kom hon sista veckan av okt. och första av 

 nov. 1849 i stor mängd; år 1850 var mars månad kall: få infunno 

 sig i medlet av april, efter regn under 14 dagar talrik; 1851 

 dålig Morkullsjagt; år 1852 hade jagten betydligt avtagit. Mor- 

 kullorna anses icke flytta mot vinden; alla gamla jägare se här 

 efter vinden och vänta sig god jagt, om den der under natten 



o 



varit sydlig eller vestlig, i synnerhet vid duggregn. Ar 1852 

 på våren kom ett större antal med NO.(V) vind, stannade så 

 länge en skarp NO. vind blåste, men flyttade mot norden så 

 snart vinden blev gynsam. Den 1 apr., sedan vinden vändt sig från 

 NV. till SO. och S. och vid mulen himmel, funnos flere än förut. 

 Om hösten kommer hon hit talrikast vid O. och N. vind. Så 

 ock Beckasiner och kramsfogel. Vårtåget inträffar på Rligen 14 

 dagar(?) senare än i Greifswald, om det i Greifswald den 10 — 15 

 april är slut, så börjar det då på Rligen, Quistoep. I början av 

 nov. bortflyttar hon vid NO. och Ö. vind med dimma; år 1854 

 kom' hon med kramsfogel i allmänhet ej förr än den 20 mars 

 vid V. vind med regn; först efter stark SV. vind med regn om 



nätterna d. 29 — 31 voro de talrika. År 1855 den 6 april: vinden 

 hade vändt sig från O. till SV., och ett Vått regn hade under 

 natten fallit; den 7 funnos temligen många, den 13 ävenså, vid 

 SÖ. vind med regn ; vid motvind, d. v. s. Ö. eller N.. kommo så 

 godt som inga, men vid S. och V., i synnerhet om nättema äro 

 mörka och vid regn, börjar genast tåget; slår vinden om till 

 Ö. eller N., komma inga; de tåga icke tillbaka. Om hösten äro 

 dessa med flere foglar talrikast vid Ö. och N. vind, synas vid 

 dimma och regn och alltid i senare hälvten av okt. eller början 

 av nov. vid stark N. och Ö. vind. Tåget går alltid med vinden. 

 Härmed överensstämmer v. Homeyers erfarenhet. I Vorpommern 

 1857 den sista i en trakt d. 16 april. År 1857 d. 1 april: Ö. vind 

 övergick till S.V.; d. 2 flere st. med kramsfogel; den sköts på drag 

 långt in i maj; sågs parvis den 15 nov. år 1858 i Vorpom- 

 mern; hon kom samtidigt med Gladan (den röda), hvilket dock 

 ej alltid inträffar. Sedan vårdraget redan är förbi, kommer plöts- 

 ligt, efter 8 — 10 dagar, under en eller flere dagar efter hvarandra, 

 ett ej obetydligt antal, Quistorp. v. Hometer anser dessa till- 

 höra den höga norden. Iakttagen i Neu-Vorpommern 1878 på ett 

 ställe den 24 mars efter nattfrost med skarp SO. vind. I Stubb- 

 nitz skötos under de sista 40—50 åren 400 — 1100 st. under vår- 

 flyttningen, men under 1877 och 1878 endast omkring 200, 

 QuiSTORP. På Hiddensö i okt. 1852 fåtalig i trädgårdar, H. 

 Schilling. I Zymna varade huvudtåget några veckor, häckade 

 här; i juli sträckande hanar. År 1880 i Charlottenburg. I Mark 

 under mars till okt. ej sällsynt, Vångerow, Schulz; häckar spridd, 

 men temligen ofta, Schålow. I trakten av Saabor i Preussen, 

 vid Öder, en gång funnen häckande; vid Sedczyn betydligt 

 drag, Tobias; ej ens om sommaren sällsynt (1855); flyttar i mars 

 och okt., Vangerow. Vid Walkenried, Harz, efter stark snö fallen 



