MORKULLA. SCOLOPAX RUSTICULA. 



573 



på dessa, torde hon, om hon undgår vinterns faror, temli^-en 

 säkert vara att återförvänta. 



Övervintrar nästan över allt i Tyskland; några övervintra på 

 Gotland; de, som komma sist på hösten, äro mycket feta och 

 flytta makligt; besöker under flyttning små dyiga vikar med 

 skyddadt läge och synes mera sällan sluta sig till de stora flyt- 

 tande skarorna av Snäppor. Flyttningen sker vanligtvis om nat- 

 ten, sällan om dagen, men dä i synnerhet vid dimmigt väder; 

 flyttar parvis eller i små flockar, sällan i stora. Man har dock 

 iakttagit, att 50 st. flyttade över Saufloden i flock i april 1865. 

 Endast på få ställen samlas ett större antal under flyttningen, 

 såsom på Helgoland, men sällan hos oss. Flyttningen beror 

 på vinden; begagnas den, sjnes vinden snedt bakifrån (lå- 

 ringsvis på sjömansspråket den fördelaktigaste vid segling) vara 

 den ändamålsenligaste. Man har trott, att hon flyttade mot vinden, 

 emedan fjädrarna annars skulle blåsas från hvarandra, hvilket 

 är felaktigt, då med vinden foglarna flyga fortare, än vinden far. 



v. HoMEYER har offentliggjort några brev från bröderna 

 Muller, hvarur vi böra meddela följande utdrag. Ganska stark 

 SV. och S. vind den 1 — 7 mars 1880 förde med sig de första 

 Morkullorna. De kommo flere gånger med många vattenfoglar 

 på våren vid S. eller SV. vind. Flyttningarna stodo alltid i liv- 

 ligt förhällande till vindens riktning. Vid N. och O. vind med 

 sjunkande temperatur flyttade (om hösten) foglarna bort, vid S.V. 

 och V. vind, även under vexlande lufttryck och vanligen sti- 

 gande temperatur kommo de (om våren). Morkullorna flytta i all- 

 mänhet relativt lågt och icke så högt som åtskilliga stora fog- 

 lar, roffoglar, hvarom den engelske astronomen Tennånt hösten 

 1875 gjorde den iakttagelsen, att vid betraktande av solskivan 

 kommo framför teleskopets synfält många foglar, flygande omkring 



en mil (eng.?) högt över marken. Vid flyttning över berg väljer 

 nog Morkullan, likasom många andra flyttfoglar, företrädesvis bergs- 

 passen och flyger ej högre, än nödigt är. 



En svag vind hindrar ej fogeln, men stark storm kan göra, 

 att flyttningen uppskjutes. Om våren flyttar hon vid varm, mått- 

 ligt stark SSV. eller V. vind, under mulna eller regniga nätter. Vid 

 Landsort lärer man finna döda foglar på 'läsidan', hvilket skulle 

 visa, att de flugit mot vinden, men om Morkullor har jag icke 

 hört detta. Vid NV. vind flyttar hon mera lågt. På våren kom- 

 mer en och en, men visar sig sedan parvis, kastar sig vid an- 

 komsten till skånska slätten i Grönby-trakten under vår och 

 höst in i trädgårdar eller smärre parker, i synnerhet på sumpiga 

 ställen, såsom på Rydeholm, der hon ofta träffades på samma 

 fläck, enligt meddelande av Henr. Grönvåll. Ävenså i trakten 

 av Lund, der hon på Kanik med ungarne höll sig i pilhäckarna. 

 Vårflyttningen varar kortare än höstflyttningen, i sept., nov. Vår- 

 flyttningen i Skåne varar omkring 2 veckor, höstflyttningen dub- 

 belt så länge. Har vårflyttningen av fult väder eller storm blivit 

 fördröjd, påskyndar hon den, så att den blir fullbordad på få 

 dagar; hon kommer i Skåne samtidigt med Gladan, i Upsala med 

 Sädesärlan; anses följa meridianen fr. Rligen till Skåne; till SV. 

 kusten av Skåne anses hon komma från Danmark. Vanligen 

 kommer hon till Skåne i slutet av mars, stundom den 3 mars, 6 

 april. Så kom hon ock, enl. brev från Dr. Lindblad, till trakten 

 av Skillingaryd, Jönköpings län, under den milda våren 1882 

 tidigare än vanligt. Likaså till Mälardalen ra. fl. orter den 15 

 — 18 mars och i större antal än under de senare 5 åren, men 

 sträcket skall efter den 11 maj, då jagten började, hava varit 

 dåligt. Hon kommer vanligtvis till Upland den 25 mars, 17 apr., 

 till Stockholm, enligt gammal sägen, den 6 april, i allmänhet då 



