586 



HORSaOK. SCOLOPAX GALLINAGO. 



8. 1872, Shetland. Ljust olivgröna, fläckiga, talrika svarta krumelurer 

 vid tjock än dan. 



9. Shetland. Något mörkare, olivbruna, svagare teckning. 



10. 1872, SufFolk, Ceowf. Olivgröna med smärre fläckar, men starka 

 krumelurer. 



11. 1873, Finland. Olivgröna med ljusgrå grundfläckar och nästan 

 jemnt fördelade mörkbruna ytfläckar; å somliga av dessa krumelurer. 



Fogeln varieo'ai% såsom vi sett, både till storlek och färg, även till antalet av stjert- 

 pennor, som stundom äro 8 par, Scol. Brehmi, stundom endast 6 par, stjerten vanligen 

 avrundad; men stundom äro de yttre stjertpennorna långa, då stjerten synes tvär eller 

 dubbelt utskuren. I trakten av Pisa 1864 under vintern So. g. lurca eller Se. g. Srehmi 

 ej sällsynt, erhållen i febr., Giglioli. S. Brehmi liknar S. gallinago, men har stjerten 

 dubbelt utskuren och med 8 par pennor (beskrives även såsom något kluven, då l:a, 

 innersta, stjertpennan är spetsig, nött), skall hava olika flygt och läte, Danford, Brown. 

 LiLLJEBORG erhöll en vid Arkangel med stjerten dubbelt utskuren, hvilket tyckes hava be- 

 rott derpå, att ej alla stjertpennorna voro fullvuxna. 'När hon uppflög, lät hon höra det 

 vanliga lätet.' Sköts vid Vedelsbäck; den 12 aug. 1875 av Gr. G. A. Piper, enligt brev 

 av C. MÖLLER. Förekommer vid Kom bland de vanliga, Temminck. Se> Delamotte, med 

 6 par pennor, för övrigt lika, vid Abbeville, Temminck. 



Mer eller mindre hvita omtalas av Naumånn m. fl.; isabellfärgad med ljusa fötter 

 och näbb, röda ögon omtalas av Doebner. Hvit med rostgula fjäderkanter och bräm i 

 Crommelins museum i Haarlem, v. Droste, En blek varietet, erhållen vid Nordre elv, Bo- 

 huslän, den 6 sept. 1874, omtalas av Malm. 



Stundom förekommer J/eZö^^m^- varietet, Se. Sabitiei. Dresser har avbildat en; 

 25 äro, enligt Harting, kända, Field d. 10 dec. 1870. De variera sins emellan, somliga 

 mörkare än de andra, erhållna i England, Irland, Frankrike, Mindre Asien. En mörk 

 erhållen, enligt Barth, i Norge. 



Horsgöken var känd av Fåbricitjs och Faber från Grönland; 

 Brehm trodde år 1826, att det var en härmed beslägtad, som före- 

 kom der. Skall der visa sig nästan under alla sommarmånaderna, 

 Holb^ll; på hösten 1845, Paulsen. Reinhårdt anför honom 

 1857 såsom här tillfällig; ansåg honom flytta till Europa, då han 

 ej träffas i N. Amerika, och år 1861 säger han, att han flere 

 gånger blivit der iakttagen, 'ågg dock ej funna. Baird säger, att 

 han der är allmän, emellertid hava vi aldrig erhållit honom der- 

 ifrån. 



Pä Island är han vanlig, kommer dit i slutet av april, 

 Faber; bebor ängarna och lägre bergslätter, har 'ågg i första vec- 

 kan eller början av juni; ungarna fullvuxna i slutet av juli; flyger 



i början i zig-zag, sedan rakt bort, bortflyttar i medlet av okt; 

 om våren och på hösten, förr än de bliva feta, äro de skygga; 

 simma dåligt; deras vanliga ljud är 'kätsch', om natten pä flytt- 

 ning: 'kre kre' eller 'grek gech gä'; honan svarar på bräknin- 

 gen: 'tikkup'. Då han börjar höras på Island, hoppas man på 

 stadig mild väderlek, hvilket dock icke inträffar, Faber, Ebel. 

 Höll sig på Island 1821 under sträng vinter i närheten av varma 

 källor, Faber. Enligt Kruper är han ej talrik; den 26 maj er- 

 hölls bo med 4 'ågg^ den 2 aug. en nära flygg unge. 'Kom den 

 20 — 25 april; skriker sällan utom under flygt; bortflyttar sent i 

 okt; föda: maskar och insekter', Hallgrimsson. På Island är 

 han undertill rödaktig eller gul, till följd av vistandet i mossarna, 

 Teilmann. 



Omtalas från Färöarna; när han 'brummar, spår man regn', 

 hvilket oftast inträffar, men när han piper: 'Kibi kibi', spår det 

 torka. Han finnes både sommar och vinter, Landt; är der ganska 

 allmän, häckar, H. C. Muller. 



Från Norge omtalas han av Ström, Pontoppidan ra. fl.; är 

 talrik i mossar, i synnerhet i fjelltrakterna, Rasch. Talrik från 

 N. Finmarken söder ut; häckar på Tromsö, der friska ägg funnos 

 den 12 juni 1874, Collett; enl. Lilljeborg var han der 1848 

 allmän. I Ostfinmarken om sommaren allmän, Sommerfelt; vid 

 Skorö, Finmarken, den 5 — 8 juli 1870, v. Heuglin. På Lofoten 

 och Vesteraalen i betydligt antal, Barth. Erhållen på Bodö den 

 5 maj 1857, 'ågg d. 26, F. o. G. Gobman; der och pä Salten ständigt 

 hem. Utåt kusterna, i synnerhet i nordlanden och på öarna, men kan 

 på de högre fjellen ej sägas vara allmän. På Vestfjeldene, V. om 

 Gudbrandsdalen, sköt Barth d. 15 aug. 1870 8 st. och 1871 d. 14— 

 16 aug. 7 st. utom annan fogel, 1872 8 st. Den 16 aug. 1875 träf- 

 fades han i björkliderna vid Suluhöhen, C. S. På Jäderen 1875 



