HOESGÖK. SCOLOPAX GALLINAGO. 



589 



okt., övervintrar dock stundom i ej obetydligt antal, enligt med- 

 delande av C. MöLLEK. Erhållen vid Ringsjön den 6 okt. 1866, 

 27 aug. 1867, 5 sept. 1874, och en unge den 10 aug. 1875, enl. 

 meddelande av M. C. J. Eurenitjs. I trakten av Romeleklint 1868 

 mycket god tillgång, 1869 sparsammare än vanligt, A. Carlson. 

 Kommer enligt Nilsson till Skåne d.¥— ¥, först(?) hanar i ruggning, 

 honorna komma senare; sträcker i aug. och sept., de sista bort- 

 flytta vanligen i okt.; från sept. var han förr allmän i kärren 

 omkring Lund, övervintrar sällan. Häckar vid Lomma, träifas 

 vid hvarje litet kärr, även nära sjöstranden, Åsteöm; i trakten 

 av Börringe saknades han år 1866, Gr. C. Beck-Friis; kärren 

 hade långt dessförinnan blivit utdikade. Erhölls vid Alnarp den 



15 aug. 1876 och vid Malmö den 25 okt. 1880, Eurenius. På 

 122,118 tunnland i Malmöhus län fäldes under ett år från den 



16 mars 1867 135 st; kom till Skåne den 3 april, bortflyttade d. 

 7 nov. Skånska Jagtföreningen sköt 1870 230 st., 1871 245 st, 

 1872 886 st Beckasiner, de flesta troligen av denna art I Skåne 

 på våren 1877 under flyttning i större mängd än vanligt, Lind- 

 blad. Emellertid säger Jagtvårdsföreningen samma år, attBecka- 

 sinen avtager inom Skåne i sådan grad, att denna jägarens fa- 

 voritfogel snart är en stor sällsynthet De nu mera överallt ut- 

 dikade kärren utgöra icke mer någon uppehållsplats i dess 

 smak, och hör väl snart denna härliga jagt till minnena bland 

 äldre jägare. I Vemmenhögs härad, Skåne, vid torvmossar och i 

 kärr 1835 — 50 ej sällsynt Omnämnes 1877 såsom sparsam, S-dr. 



I de inre kärrtrakterna av Bornholm icke särdeles talrik, 

 Grunack. 



Kommer till Danmark i medlet av mars, stannar tills vintern 

 börjar bliva allvarlig, Teilmann, till slutet av okt.; häckar 

 och är den talrikaste arten i slägtet, Kjjirbölling; har 'ågg i 



slutet av april; bortflyttar vanligtvis i slutet av sept Några över- 

 vintra årligen, Faber. År 1873 skriver J. C. H. Fischer, att 

 de torra åren hava varit ogynsamma för fogeln, som docki Vend- 

 syssel och vid Limfjorden haft passande platser och förekommit 

 i mycket stort antal. Uppstött kastar han sig ofta i potatisåkrar. 

 År 1872 i medlet av sept. funnos endast få kvar vid Dronning- 

 lund, hvadan han troddes då hava dragit bort på samma gkng 

 som Tredäkkaren, Fischer. I N. Jutland hade antalet 1879 

 minskats, B. I Danmark förekommer även Se. Brehmi; Kjjir- 

 BöLLiNa synes icke hava träffat någon, men den träffades i dec. 

 1835 vid Köpenhamn, och på Möen i början av sept 1825, 



COLLIN. 



I Slesvig och Holstein häckar han på alla kärr och sänka 

 ängar; såsom flyttfogel i april och till medlet av okt; på hösten 

 komma 'från norden' stora skaror till många trakter; överallt 

 till vestkusten ytterst talrik; en och annan stannar under kalla 

 vintrar, såsom i januari 1875, ävenså under vintern 1876 — 77, 

 Rghweder. Häckade vid Flensburg 1877, hade 1879 'ågg den 

 5*, 1880 små ungar den ¥, Erichsen. 



På Helgoland i nov. 1877, Dresser. 



I Ryska lappmarken sällsynt, v. Middendorff. Malm träffade 

 honom 1841—42 här och der vid Enare och i Utsjoki lappmark 

 till 69° n. br. I Finland talrik, synes i norden hålla sig inom 

 skogsregionen, vid Muonio 68° n. br. På Kola sällsvnt, häckar 

 knappt; anses av Palmen flytta från Varanger till Norge. Omtalas 

 av JoH. Julin 1792 från Uleåborg och såsom bullrande 'med vin- 

 garna', när han flyger upp; är der mera allmän, Nyländer. Häc- 

 kar i Kajana på våta starrängar, Malmgren. Kom till Kuopio, 

 63° n. br., den 20 mars 1848, vanligtvis i början av maj; häckar 

 allmänt, J. och W. v. Wright. 



