HORSGÖK. SCOLOPAX GALLINAGO. 



593 



okt, Chalow. Ergste, Iserlohn den 14 mars 1859, Westhoff. 

 Kom till Neu-Vorpommern 1881 den 19 mars, Quistorp. Häckade 

 1855 allmänt i Mark, Vangerow. I trakten av Saabor, Preussen, 

 vid Öder, fans han förr i hvarje kärr. Bräkandet, frambragt av 

 'vingar och stjert', höres, då hanen beskriver bågar i luften, över 

 kärret. Honans lockton är: 'dik dik'. År 1851 var vintern lin- 

 drig; Horsgöken visade sig vid Diebziger Bruche den 24 febr. 

 Redan den 10 jan. hade Vipan kommit dit, Kirchhoff. I slutet 

 av april funnos i torvmossar många, efter föregående mild väder- 

 lek med V. och S. vind och derpå plötsligt inträffad köld med 

 NO. vind; mycket få komma vid O. eller N. vind. Så snart den 

 slår om till S. eller V., börjar tåget. På hösten kommer han tal- 

 rikast och vid O. eller N. vind, i synnerhet vid dimma eller regn. 

 Den 3 april 1857 sågs en, Quistorp, v. Homeyer. Vid Prosna 

 den 16 aug. 1863; häckar der, A. v. Homeyer. I Dingelstädt icke 

 talrik, okändt om den här häckar, Strecker. 



I Anhalt mer eller mindre talrik på alla passande stäl- 

 len; tusentals flytta deröver höst och vår. Tåget gick om 

 hösten, såsom det tycktes," mer åt S. än åt V. Kom i mars, tåget 

 livligast i slutet av månaden; vid dålig väderlek utsträcktes tåget 

 till i april; då äro de der häckande på sina häckplatser. I bör- 

 jan av aug. svärmade de vidt omkring, och i senare hälvten av 

 månaden börjar tåget norr ifrån, varar under sept. och okt. De 

 första i ruggning äro magra, de senare feta; i dec. 1825 funnos 

 åtskilliga kvar, liksom vid lindriga vintrar, såsom i jan. 1826, 

 vid öppna källor och skogsbäckar, även i bergen, Naumann. 

 Häckar i Anhalt, har bo ibland vass och i moras. Spetsarna av 

 vassen nedtryckas till en rundad fördjupning, Pässler; uppgives 

 även hava häckat i barrträd, hvilket icke bekräftats. I Riddags- 

 hausen vid Braunschweig häckade 4 par i närheten av hvarandra. 



Sundevall, Svenska foglarna; forts, af Einh erg , 1881-2. 



Nehrkorn. i Celle funnos 1851 'Ågg d. 16 april; 1852 de första 

 äggen den 9 maj; 1853 'éigg från den 4 april till midten av juni, 

 Pr ALLE. BoLSMANN uämucr 1852 honom bland Miinsterlandets häc- 

 kande foglar; hade 1863 betydligt avtagit i mängd, drog der- 

 över den 16 mars 1868, Altum. Häckade 1875 i Westerwalde. 

 Häckade i närheten av Altenkirche, Westerwalde, Sachse. Namnes 

 av RuHL från trakten av Muhlheim vid Köln. Häckar i Nassau, 

 i Taunusdalen, i trakten av Wiesbaden m. fl. ställen; stannar till 

 i nov., stundom under vintern vid stark köld vid öppna kärr, 

 Römer m. fl. I Arnsberg 1846; häckade på stora torvmossar 

 uppåt bergen; höstflyttningen rik, Suffrian. På flyttning i Breslau 

 is början av april 1876, Mohr. I Trachenberg, Breslau, 1878 

 temligen ofta häckande, om hösten var han talrik. I Bischofs- 

 hain vid Hanau 1864 den 25 mars hade han åter infunnit sig, 

 häckade mindre talrikt än förr, C. Jäger. Vid Seeburg, Neuwied 

 ganska talrik om våren på flyttning. Pr. Max z. W., Braths; 

 d. 25 mars; häckade mindre talrikt än förr. Namnes från Wup- 

 perthal, Hopff, Fuhlrott. Till trakten av Frankfurt o. Hanau 

 kom han 1856 ¥, 1857 ¥; hösttåget började 1856 ig, 1857 tV 

 Till Kurhessen kom han 1843 d. ¥, ¥; 1844 d. f, t, W. Schwaab. 

 I Niederhessen talrikare under flyttning än häckande, Sezekorn. 

 HiERONYMus i Treysa sade 1857, att fogeln brukade flytta i okt. 

 I trakten av Halle a. S. regelbunden fl3^ttfogel, E. Rey. Häckar 

 vid Rentendorff; på flyttning i sept., L. Brehm. Häckar i Thli- 

 ringen, bortflyttar på hösten, Hellmann. Pläckar även i Ö. Thii- 

 ringen, förr talrikare, enl. L. Brehm, som sade, att han var tal- 

 rik vid Friesnitzersjön. Är 1878 träffades han talrikast mellan 

 Neustadt och Schleiz, för övrigt sällan. Kultur inskränker dess 

 områden, Liebe. I Werrathal, Thiiringen, talrik, Ruhmer. Häc- 

 kade omkring 1858 i Wetterau talrikt; bräkandet höres, då fogeln 



119 



