610 



DUBBEL BECKASIN. SCOLOPAX MAJOR. 



4. 1867, Skara, KoLTHOFF. Kort, chokoladbrunt; grundfläckar få, brun- 

 grå; ytfläckar mörkbruna, talrikast vid tjockändan, krumelurer sparsamma. 



Dubbla Beckasiner hava ofta erhållits på Grönland. Men 

 dess 'ågg äro ej der funna, Reinhardt. 



Barth bar i Norge icke sällan om hösten skjutit en och annan 

 med mera jemn grå färg, hvilka varit de fetaste och största, vägande 233 

 — 249 gram, då den vanliga vigten uppgives till 170—185 gram, och ansåg, 

 med skäl, att dessa voro mycket gamla individer. 



Dubbla Beckasinen är talrik på många ställen ända upp till 

 Tromsö, 69° 46'. I Vestfinmarken först vid 70° n. br., häckar 

 der, ScHRADER. Kommer till Kristiania den 15 — 30 maj, endast 

 en gång den 15, oftast den 20—25. Vårtåget varar här 1—1^ 

 vecka; på hösten ej skjuten efter den 25 sept. På Jäderen träf- 

 fades den 8 maj 1877 3 st., ansågos, då för övrigt icke någon 

 iakttogs före medlet av maj, hava övervintrat, men kunde hava 

 varit förelöpare till flyttningståget. Träffades på Lofoten av F. 

 BoiE. Vistas huvudsakligen i högländta trakter, mest i vide- 

 regionen; talrikast i det inre av landet. Häckar i Norge sällan, 

 utom i högre eller lägre alptrakter, Finmarkens sumptrakter och 

 vid Tromsö på sänka fjellmyrar med vide och andra kärrväxter, 

 ävensom nedom fjelltrakterna och på öarna i Trondhjems N. amt, 

 Barth. På Bodö den första den ¥ 1857; några dagar senare 

 flere, ej rädda; 'ågg med ruvande hona den ¥, likaså den ¥, 300 

 alnar från den förra, och d. ¥; 10—15 par häckade på mossar. 

 WoLLET erhöll här 'ågg under samma sommar, F. o. P. Godmån. 

 Sparsammare häckar han i de björkbevuxna liderna på ställen 

 med sumpig mark och gles skog. Häckar i S. Norge endast 

 undantagsvis i låglandet; vanligtvis 1000 fot över havet. Ju 

 mera norrut, på desto lägre liggande platser häckar han. Talrik 

 är han i sätrarna i övre delen av barrträds-, men ännu mera i 

 björkregionen och talrikast ovan om denna. Ovan om trädgränsen 



är han om sommaren ganska allmän på passande ställen i vide- 

 regionen. Häckar här och der omkring Vinstervandene. Becka- 

 siner sågos d. 7 aug., deribland denne, finnas talrikt på gräsrika 

 sätervallar, såsom vid Elaadalen, Frus. Spridd förekommer han 

 dessutom vid gamla diken och polar och om hösten efter starkt 

 regn även på potatis- eller turnipsfält, såsom på Jäderen. Nära vid 

 Trondhjem fans förr, omkring 1830-35, en stor Beckasinlek, nu- 

 mera ingen, men många små, Barth. Agg i första dagarna av 

 juni vid Fokstuen på Dovre, den 13 — 15 juni 1873 något ruvade, 

 Collett; i björkregionen den 15 juni, Barth. Femton kullar 

 ägg funnos från 1858 — 73 i Vang och Slidre emellan den 30 maj 

 och 27 juni, Pritz hos Barth; vid Vand erhållna den 26 juni 

 1869, Ramberg, A. H. Malm. Nykläckta ungar funnos under de 

 första dagarna av juli; flygga vid månadens slut. Undantagsvis 

 utkläckas de tidigare eller senare. I Norges fjelltrakter nedom 

 barrskogsgränsen träffas han ofta tillsamman med Dalriporna, 

 och då mest på de större kärren, bevuxna med vide. Antalet 

 vexlar mycket under olika år; vanligtvis får man skjuta 5—6 st 

 på en dags Ripjagt. Från fjellet börjar han nedflytta i första 

 veckan av aug., de flesta den 10—20. Sällan träffas någon i 

 fjellregionen senare än den 26—27 aug., en gång träffad den 

 4 sept. Ar 1879 kvarstannade han på fjellet längre än vanligt; 

 samma år låg mängden kvar i fjellet till medlet av sept; erhölls 

 t o. m. den 19 sept och höll sig, enligt uppgift av H. Wergie- 

 LAND, på öarna i Öjeren, på hvilka gräset blivit slaget och 

 icke någon frostnatt inträffat, till den 10 sept Samma år var det, 

 enligt brev från G. Brandt i Surendalen, Trondhjems S. amt, 

 till Barth, från den 17 aug. under 2 veckor ett förskräckligt 

 väder med regn och storm, men just under samma dagar kom 

 en mängd Dubbla Beckasiner ned i dalen. Beskrivningen på- 



