HÄGEE. ARDEA CINEREA. 



645 



vintern fåtalig; Wupperdalen, Hopff, Fuhlrott; häckar ej i 

 Neuwied, men är vid andra tider än häcktiden ej sällsynt och 

 visar sig- stundom även om vintern, Bkaths. I Niederhessen 

 häckar han sällan, men är annars temligen vanlig, Sezekorn. 

 ScHWAAB ansåg 1851 denna vara den enda art, som häckade i 

 Kiirhessen. Flyttar regelbundet över Halle a. S., E. Rey; om 

 hösten i Thiiringen, Hellmann. I Ö. Thiiringen häckade han 

 förr kolonivis; förföljelse med skjutgevär har gjort, att numera en- 

 dast spridda par finnas kvar, Liebe. I Werrathal, Thiiringen, 

 ganska talrik, Ruhmer. En koloni vid Königs-Wusterhausen ut- 

 göres av 600 bon, Cabanis, 1868. I Wetterau vanlig från mars 

 till nov.; häckar på flere ställen kolonivis; i Dorfelder-skogen 

 enkla par, Jäger; i Taunus talrik, Snell. Förekommer i Wiir- 

 temberg, Calwer; i S. Wiirtemberg erhållen den if 1857, K.- 

 Warthausen. Vid lägre Bodensjön i mars till september ej säll- 

 synt, häckar, Walchner. Häckar i Bayern; den H 1853 syntes 

 en flock om 50 stycken, Jäckel; stannar i Mindel om vin- 

 tern, även om den är sträng, vid varma källor, och lever då 

 av grodor. Häckar i Mindel och Kamelthale, Landbeck. Träffad 

 i Bayern den \^ och -t 1854, stående rakt upp och ned med till 

 handleden utsträckta vingar. I trakten av Aisch ses han hela 

 året, talrikast under fisketiden, i flockar om 40—100 st.; de flesta 

 bortflytta i okt. och nov.; efter islossningen i febr. och mars åter- 

 komma de flyttande. Bo fans icke i trakten år 1863. Vid Neu- 

 haus fans deremot förr en koloni. Den ¥ 1602 sände markgreven 

 -Georö Friedrich v. Ansbach sin falkenerare dit med begäran 

 att få taga så många unga Hägrar, som han behövde. Den 16 

 maj 1606 skrev Markgreven Joachim Ernst v. Ansbach och be- 

 gärde 15 st.; från V 1606 och V 1607 finnas även brev i samma 

 ämne, Jäckel. Kommer till Mittelfranken i slutet av febr. och 



början av mars; ensamma par häcka, sällan såsom vid Winds- 

 heim kolonivis; andra kolonier till följd av skogsavverkning för- 

 svunna. Bortflyttar i okt. och nov.; årligen övervintra några; 

 tårna förfrysa då ofta; i rätt kalla vintrar förtär han de mest 

 olämpliga födoämnen, såsom frön av Viburnum opulus, och han 

 blir så utmerglad, att han kan tagas med händerna. Stundom äro 

 de dock även under vintern feta. Iakttagen vid Erlangen, G. v. 

 K OCH, 1872. Häckar i Schwaben och Neuburg och träffas hela 

 året. Vid Lech ser man ruinerna av Lichtenberg, kurfurstens av 

 Bayern förra jagtslott, der Hägerjagt med Falk förr anstäldes. 

 I närheten av slottet fins en gammal ek- och bokskog, der ännu 

 flere hundra Hägrar häcka. I kronorna av ekarna ser man 6 — 

 10 bon i hvarje. Häckar även i Mindel- och Kamlach-dalarna, 

 Leu. Vid Albechersjön fans åtminstone år 1865 en koloni, enligt 

 Altum. 



I Schweiz vid sjöar och floder under hela året, dock mindre 

 talrik under vintern; talrikast vid Wallersee och övre delen av 

 Vierwaldstättersee, häckar här på bergen; är talrik även vid Aar 

 och Lemmat, Schinz. Allmän långs åt Saane. I Gruyére talrik, 

 häckar der, F.-Beaumont; troligtvis avbildad i Gruyéreska vap- 

 net i stället för en Trana — som givit staden i Schweiz sitt 

 namn, Quistorp. I Schaffhausen ständigt vid Untersee och vid 

 Rhen till Langwiese, Goeldlin. En koloni omtalas 1865. Träf- 

 fad 1864 på sommaren 6,000 fot över havet. Häckar vanligtvis 

 parvis i träd vid sjöar och floder. En koloni vid Vierwaldstätter- 

 sjön upptäcktes under samma tid. Den skall förut hava funnits 

 i Axebergets klippor. Omkring 1858 har den intagit en utlöpare 

 av Pilatus. Här funnos omkring 1868 å träd 4 — 500 fot över 

 vattnet 100—150 bon, ofta 4 — 5 i hvarje träd. Hägrarna tyckas 

 komma hit från olika trakter i mars och april, men andra komma 



