646 



HÄGER. ARDEA CINEREA. 



senare. Häcktiden med ungarnes uppfödande varar till in i aug. 

 I kolonier lever även Gladan, både den svarta och röda. Kolo- 

 nien besökes stundom med lifsfara; flere personer hava här ned- 

 störtat från klipporna, v. Tschusi. I Unterwald mycket allmän, 

 förekommer i Le Valais, F.-Beaumont. I St. Gallen och Appen- 

 zell talrik; häckar vid floden Sitter. År 1877 en koloni om 12 

 — 14 par vid Hiillikon, Ziirich, Stölker. Flyttar regelbundet i 

 Genéve-dalen, F.-Beåumont; i Schweiz under sept. och nov., 

 G. Haller; fans under pålbyggarnes tid, Rutimeyer. 



I Lausitz 1838 en koloni om 2,000 par, E. v. Homeyer. I 

 Mähren och Schlesien endast på flyttning i april och sept., van- 

 ligtvis unga foglar; den ¥ 1854 erhölls en gammal hane, den 

 enda under 12 år, Schwaab. I Oberlausitz allmän; häckar i 

 lägre trakter, övervintrar ofta, Tobias. I Böhmen under hela 

 året, A. Fritsch. Kom till olika ställen tidigast den V, senast 

 den ¥; bortflyttade tidigast den ¥, senast den ii, K. Fritsch; 

 årtalen icke uppgivna. Till Galizien och Bukowina kommer han 

 i mars eller april, bortflyttar i okt., häckar, Zawadski. 



Häckar i Salzburg talrikt, v. Tschusl Häckar i Övre Öster- 

 rike i hög skog, par- eller kolonivis, ofta långt från vatten, lägger 

 3—4 'ågg i slutet av april, ruvar 21 dygn; ungarna födas med 

 fisk, grodor, larver, vattenlemlar, Brittinger. Häckar även vid 

 Krakau bland rör och på grästuvor, Wodzicki. Kom till trakten 

 av Wien den ¥ 1856, J 1857, ¥ 1858; bo med 5 ungar erhållet 

 den ¥ 1877, Gr. Marschall, v. Pelzeln; häckar även 1882 i 

 trakten vid Donau, Spreitzenhofer; vid Lilienfeld övervintra 

 några, Neweklo w sky. Ön Adony, mellersta Donau, innehades 

 före 1817 av Råkor, men som folket trodde, att dessa voro orsaken 

 till missväxt, utrotades de. År 1818 visade sig 4 par Grå Häg- 

 rar; 1819 några hundra, hvilka utträngde Råkorna; 1821 tillkom 



Ärdea nycticorax^ som tog övergivna Råkbon i besittning; 1826 

 visade sig först Ardea alba; 1827 kommo Skarvar, som till en 

 början stredo med de Grå Hägrarna, men sedan bodde de fred- 

 ligt tillsamman, Landbeck. Är den talrikaste arten i familjen vid 

 mell. Donau. År 1878 var han här föga talrik; bon vid Kovil 

 lågo stundom 3 meter över Donaus vattenyta. Kronprins Rudolf 

 m. fl. På ön Lessina den ¥ 1874 under flyttning, Buchich, A. 

 Fritsch. Vid Donau den ¥. I Alibunar den ¥—¥ 1852, A. 

 Fritsch. K Fritsch räknar medeltiden för ankomsten till Wien 

 vara den ¥, till Schässburg den ¥, till Laibach den ¥. Häckar 

 vid Obres, Peterwardein, Zelebor, v. Pelzeln. I Banatets träsk 

 finnas kolonier, A. Fritsch. Den ¥ 1845 i Batiz vid Strellfloden 

 funnos millioner sångfoglar, rovfoglar m. fl., hvilka hade sökt 

 skydd under den stormiga natten; marken var snöbetäckt. Sand- 

 holmar i floden voro betäckta av vadare och simfoglar, deribland 

 Skarvar, Svarta Storkar och Hägrar. Trötta som de voro, skrämdes 

 de icke av skotten, men uppvärmda av solen mot middag höjde de 

 sig och drogo i nordlig riktning, S tett er. 1 Oravitz 1880 sällsynt, 

 kom d. V. Går liksom andra Häger-arter vid Theiss och Bodrog 

 till övre Ungern, Jeitteles; vid Mariahof sågos 2 st. högt i luften 

 den y 1864 på flyttning; erhölls den I*, talrik under året, sågs 

 dagligen från början av april till medlet av maj ; hos en träfl'ades 

 en igel i munvinkeln, Hanf. 



Drar vid Budapest från SO. till NV., v. Madarasc, Stetter. 

 Häckar i Ungern: en koloni på första ön i Donau nedom Pesth; 

 Hvita moraset, beväxt med Salix fragilis, Populus tremula m. fl., 

 den 31 maj: halvvuxna ungar, några par ruvade ännu, är här 

 föga skygg, Baldamus; Obedska Barra, Ettinger. I Siebenbiirgen 

 temligen allmän vid stora floder och sjöar, Landbeck. I Ungern 

 och Slavonien föredrar han flytande vatten. Om lägre Donau 



